Борсуки (Кам'янець-Подільський район)
Борсуки́ — село в Україні, у Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області.
село Борсуки | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Хмельницька область |
Район | Кам'янець-Подільський район |
Громада | Новоушицька селищна громада |
Код КАТОТТГ | UA68020190050083477 |
Основні дані | |
Засноване | 1443 |
Населення | 603 (станом на 01.01.2010) |
Площа | 2,851 км² |
Густота населення | 249,74 осіб/км² |
Поштовий індекс | 32642 |
Телефонний код | +380 3847 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 48°42′53″ пн. ш. 27°10′19″ сх. д. / 48.71472° пн. ш. 27.17194° сх. д.Координати: 48°42′53″ пн. ш. 27°10′19″ сх. д. / 48.71472° пн. ш. 27.17194° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
267 м |
Водойми | річка Данилівка та невеликий ставок |
Відстань до обласного центру |
120 км |
Відстань до районного центру |
20 км |
Найближча залізнична станція | Дунаївці |
Відстань до залізничної станції |
60 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 32642, Хмельницька обл., Кам'янець-Подільський р-н, с.Борсуки |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Етимологія
ред.Посесивна відантропонімна назва. Барсук (поч. XV ст.), Борсук (1584). Ймовірно назва пішла від великої кількості борсуків, які водилися у навколишніх лісах.
Загальні відомості
ред.Повз село протікає яром річка Данилівка, яка бере свій початок в с. Песець і протікає повз села Садове, Борсуки, Шебутенці, Березівка і впадає в русло Дністра. На півночі межує з селом Садовим, на схід від села через яр розташоване село Пилипи-Хребтіївські, на півдні з Шебутенцями та на заходи дотичне до села Шелестяни.
В селі є початкова загальноосвітня школа І-ІІ ступенів навчання, амбулаторія, бібліотека та будинок культури. Серед пам'яток є пам'ятник воїнам, які загинули під час визволення села в Другій світовій війні та пам'ятник-погруддя Леніну.
Історія
ред.Село згадується у грамоті 1 березня (10 березня за новим стилем) 1440 року — король Володислав підтверджує за Петром Одровонжем 13 раніше наданих йому Ягайлом сіл.[1] Село вперше згадується в історичних документах у 1443 році.[2] Проте існує досить цікавий уривок з дарчого документу братів Костянтина та Федора Коріятовичів датованого 1388 роком про надання у тимчасове володіння пану Немирі з Бакоти деякого села «Борсуківці» (так раніше називались Борсуки). Впродовж свого існування деякий час належало панському роду Тшечеських, наприкінці XIX ст. було у власності Юліана та Віктора (можливо йому належало сусіднє село Попівка) Іжицьких.
Борсуки позначені на «Генеральній карті України», або ж «Загальному плані Диких Полів, простіше кажучи Україна, з незалежними провінціями» («Generalis Camporum Desertorum vulgo Ukraina. Cum adjacentibus Provinciis») французького інженера Гійома Боплана(був на службі у польського короля, будував фортифікаційні споруди) виданій у 1648 році у Данцигу.
У 1795—1797 роках Борсуки входили до Ушицького округу Подільського намісництва, а в 1797—1923 роках до Косиковецької волості Ушицького повіту Подільської губернії.
Згідно статиситичних даних Центрального статистичного комітету, що опубліовані 1885 року, в Борсуках проживало 1101 особа, було: 148 дворових господарств, православна церква, заїжджий будинок.
Село до 1930 року називалось Борсуківці.
Часи Голодомору на селі
ред.За даними офіційних джерел (тогочасних ЗАГСів, які хоч і не завжди реєстрували правдиву кількість померлих, саме від голоду, бо було заборонено вказувати, що людина померла голодною смертю[3]) в селі в 1932–1933 роках загинуло близько 13 жителів села. На сьогодні встановлено імена лише 7 осіб. Мартиролог укладений на підставі поіменних списків жертв Голодомору 1932–1933 років, складених Федірківською сільською радою згідно даних місцевого РАГСу (хоча й звіритися з конкретними документальними свідченнями стає майже неможливо, оскільки не всі вони дійшли до наших днів, у силу різних обставин[4] Поіменні списки зберігаються в Державному архіві Хмельницької області.[5]
Кількість померлих і їх особисті дані не є остаточними, оскільки не всі дані збереглися і не все заносилося до книг обліку[6] тому є ймовірність, того, що мартиролог Голодомору в селі буде розширений[7]
Населення
ред.Населення становить 603 осіб (із 355 сільських дворів).
Відомі уродженці
ред.- 1945 — Васильчук Петро Олександрович, заслужений будівельник України (2006).
Примітки
ред.- ↑ Михайло Грушевський. Матеріали до історії суспільно-політичних і економічних відносин Західньої України. Серія перша (ч. 1-80) (1361—1530). — С. 36-37. Архів оригіналу за 22 грудня 2019. Процитовано 23 грудня 2019.
- ↑ [Грушевский М. С. Барское староство. — К. : 1894 г. — 310 с.; 2 вид. : Льв. : 1996 р. — 624 с.]
- ↑ http://spetskor.dp.ua/art_1165.php [Архівовано 2 грудня 2013 у Wayback Machine.] За інформацією Інституту демографії Академії наук України, ці облікові роботи продовжуватимуться на державному рівні, тому що точної цифри ми не знаємо, — зазначала Ольга Шумейко. — До того ж, ЗАГСИ в ті часи не реєстрували правдиву кількість померлих саме від голоду, бо було заборонено вказувати, що людина померла від голоду. Приміром, я маю такий документ під грифом «цілком таємно»: «До Павлоградського райздоровінспектора, особисто. За інформацією начальника спецбюро райвиконкому товариша Набери облздоровідділом одержані відомості про те, що в багатьох селах вашого району спостерігаються випадки смерті з нез'ясованих причин. При чому всі ці випадки в місцевих органах ЗАГСУ не реєструються». Ось зайве підтвердження того, що ми й досі не можемо поставити крапку в цій історії. Для цього Інституту демографії потрібно проводити дослідження за допомогою спеціальних математично-статистичних формул.
- ↑ http://spetskor.dp.ua/art_1165.php [Архівовано 2 грудня 2013 у Wayback Machine.] До того ж документація тоді велася на неякісному папері, часто не вистачало бланків і писали в простих зошитах, а то й на газетах. А якщо реєстратор потім звільнявся або помирав, то записи могли просто не перенести в книгу. Всіляке траплялося. Також потрібно врахувати, що через десять років була війна й частина книжок могла загинути. Тобто пропуск у документації існує, якби вона вся збереглася, то записів, напевно, було б удвічі більше… (директор Дніпропетровського архіву Ніна Киструська).
- ↑ http://adm.km.ua/doc/doc_holod_list1.doc [Архівовано 3 грудня 2013 у Wayback Machine.] Поіменний список жертв Голодомору 1932–1933 років в розрізі сільських рад і населених пунктів Новоушицького району, складений Державним архівом Хмельницької області
- ↑ http://www.archives.gov.ua/Publicat/AU/AU_5_6_2008/22-26.pdf [Архівовано 3 грудня 2013 у Wayback Machine.] документальний комплекс книг реєстрації актових записів виявився неповним. У більшості областей відсутні книги повністю по окремих містах і районах: від одного міста в Луганській області до 15-ти районів (найбільше) — у Полтавській області. За окремими районами актові записи про смерть збереглися лише по 2-3-х населених пунктах.
- ↑ http://spetskor.dp.ua/art_1165.php [Архівовано 2 грудня 2013 у Wayback Machine.] Джерела збереглися невповні і не всі з тих, що мають статистичні дані, взяті дослідниками до розгяду. Зокрема, досвід досліджень показує, що включення до розгляду документів навчальних закладів, педагогічних училищ, шкіл теж може дати певні кількісні показники. Але, безумовно, це грандіозна робота, і зараз на поточному етапі говорити про певну кількість ще дуже рано (історик, к.і.н., Владислав Грибовський).
Посилання
ред.- Погода в селі Борсуки [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |