Щекавицька вулиця (Київ)
Щекави́цька ву́лиця — вулиця в Подільському районі міста Києва, місцевість Поділ (Плоське). Пролягає від Ярославського провулку до Набережно-Хрещатицької вулиці.
Щекавицька вулиця Київ | |
---|---|
![]() | |
Місцевість | Поділ (Плоське) |
Район | Подільський |
Назва на честь | гори Щекавиця |
Колишні назви | |
Щекова | |
Загальні відомості | |
Протяжність | 950 м |
Координати початку | 50°28′01″ пн. ш. 30°30′26″ сх. д. / 50.467083° пн. ш. 30.507472° сх. д.Координати: 50°28′01″ пн. ш. 30°30′26″ сх. д. / 50.467083° пн. ш. 30.507472° сх. д. |
Координати кінця | 50°28′24″ пн. ш. 30°31′02″ сх. д. / 50.473417° пн. ш. 30.51722° сх. д. |
поштові індекси | 04071, 04070 |
Транспорт | |
Найближчі станції метро | ![]() |
Автобуси | 53 (по вул. Набережно-Хрещатицькій); 72 (по вул. Костянтинівській та вул. Межигірській) |
Трамваї | Тр 11, 12, 16, 19 |
Маршрутні таксі | Мт 587 |
Зупинки громадського транспорту | «Вулиця Щекавицька» |
Рух | односторонній (від початку до Костянтинівської вул.), двосторонній (від Костянтинівської вул. до кінця) |
Покриття | асфальт |
Зовнішні посилання | |
Код у реєстрі | 11919 |
У проєкті OpenStreetMap | r365753 |
Мапа | |
![]() | |
![]() |
Прилучаються вулиці Кирилівська, Костянтинівська, Межигірська, Волоська і Почайнинська.
Історія
ред.Вулиця утворилася у середині XIX століття під час перепланування Плоської частини міста. У 1834 році вперше згадується запланована, але ще не забудована вулиця Ще́кова. У 1846 році вулиця вже існує під сучасною назвою — від гори Щекавиця, біля якої вона починається.
Забудова
ред.За міським розкладом Щекавицька вулиця належала частково до 2-го, частково до 4-го розряду. У 1914 році переведена до 1-го розряду. Історичну забудову складали як капітальні прибуткові, промислові та громадські споруди (зокрема, синагога), так і скромні міщанські садиби. Забудова кінця XIX — початку XX століття збереглася частково на початку та наприкінці вулиці (будинки № 3/9, 8, 34, 44). Сучасна житлова забудова представлена переважно «сталінками» та будинками 1980-х—2000-х років.
Пам'яткою архітектури є церква святого Дмитра Ростовського, що входила до храмового комплексу святих Костянтина та Єлени, зруйнованого у 1930-ті роки. Будівля № 6/8, на розі з Кирилівською вулицею — це залишки дзвіниці храмового комплексу, у нижньому ярусі якої існувала церква святого Дмитра, та так званого теплого храму. У 1930-х роках верхні яруси дзвіниці розібрали, а в нижньому облаштували спортзал для школи № 17. Дзвіниця була споруджена у 1756–1758 роках архітектором І. Г. Григоровичем-Барським, теплий храм зведений у 1863–1865 роках за проектом архітектора П. І. Спарро.
Ще однією пам'яткою сакральної архітектури є будівля синагоги (№ 29), зведена у 1895 році за проектом архітектора Миколи Горденіна та реконструйована у 1915 році Володимиром Гінзбургом. З архітектурної точки зору будівля поєднувала у собі елементи модерну та мавританського стилю. У 1929 році синагогу було закрито та знову відкрито у 1945 році. Близько п'ятдесяти років це була єдина діюча синагога у Києві. У 2002 році проведено чергову реставрацію та реконструкцію синагоги.
Будинок № 19/33 (XIX ст., колишній прибутковий будинок Вертипороха) з 1994 року перебуває на обліку як нововиявлений об'єкт культурної спадщини, нині належить приватному власникові — ПКП «Поділ-Бізнес»[1]. З 1990-х рр. перебуває в аварійному стані, у жовтні 2017 частина будівлі обвалилася[2], у 2014 та в грудні 2017 пам'ятка зазнала пожеж[1].
Будинки
ред.- «Дім Євангелія» євангельських християн-баптистів (буд. № 2/8)
- Будинок Вертипороха (буд. № 19/33, на розі Межигірської)
- Велика хоральна синагога (буд. № 29)
- Хлібокомбінат № 2 (буд. № 55)
Зображення
ред.-
Центральна церква євангельських християн-баптистів «Дім Євангелія» м. Київ
-
Велика хоральна синагога
-
Будинок Вертипороха, 1934
Див. також
ред.Примітки
ред.- ↑ а б В Киеве загорелось историческое здание: халатность или злой умысел?. Архів оригіналу за 10 грудня 2017. Процитовано 10 грудня 2017.
- ↑ На Подоле в Киеве рушится старинный дом: здание разберут из-за возможного обвала. Архів оригіналу за 3 листопада 2017. Процитовано 3 листопада 2017.
Джерела
ред.- Щекавицька вулиця // Веб-енциклопедія Києва.
- Щекавицька вул. // Вулиці Києва. Довідник / упоряд. А. М. Сигалов та ін. — К. : Реклама, 1975. — С. 184.
- Щекавицька вулиця // Вулиці Києва. Довідник / за ред. А. В. Кудрицького. — К. : «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1995. — С. 257. — ISBN 5-88500-070-0.
- Вулиця Щекавицька // Фотоспомин. Київ, якого немає: Анотований альбом світлин 1977–1988 років / автор світлин В. Галайба; автори-упорядники: М. Виноградова та ін. — К. : Головкиївархітектура; НДІТІАМ, 2000. — 408 с. : іл. — ISBN 966-7452-27-1.
- Щекавицкая улица // Киев: энциклопедический справочник / под ред. А. В. Кудрицкого — К. : Гл. ред. Украинской Советской Энциклопедии, 1982. — С. 657. (рос.)
- Щекавицкая улица // Киев: энциклопедический справочник / под ред. А. В. Кудрицкого — 2-е изд. — К. : Гл. ред. Украинской Советской Энциклопедии, 1985. — С. 721. (рос.)
- Вул. Щекавицька // Пам'ятки історії та культури України: Каталог-довідник. Зошит 2: Каталог-довідник пам'яток історії та культури України: м. Київ / В. О. Горбик (кер. автор. колект.) та ін. — К., 2007. — С. 261. — ISBN 978-966-8999-05-5.
- Щекавицька вулиця // Вулиці міста Києва: офіційний довідник / Додаток до рішення Київської міської ради від 22 січня 2015 року № 34/899 «Про затвердження офіційного довідника „Вулиці міста Києва“». — С. 306. [Архівовано з першоджерела 6 жовтня 2021.]
- Щекавицька вулиця // МІАС ЗМД «Містобудівний кадастр Києва».
Це незавершена стаття про Київ. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |