Армавіро-Майкопська операція
Армавіро-Майкопська операція (рос. Армавиро-Майкопская операция) — оборонна операція радянських військ Північно-Кавказького фронту на Північному Кавказі, частина битви за Кавказ 1942-43.
Армавіро-Майкопська операція | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Битва за Кавказ Німецько-радянська війна | |||||||||
![]() | |||||||||
| |||||||||
Сторони | |||||||||
![]() |
![]() | ||||||||
Командувачі | |||||||||
![]() |
![]() ![]() |
![]() | |
---|---|
![]() |
Мапа боїв Армавіро-Майкопської операції |
Історія
ред.Передумови
ред.Командування німецької групи армій «A», не зумівши оточити радянські війська між Доном і Кубанню і встановивши їх відхід за Кубань, вирішило змінити напрямок головного удару, направивши з'єднання 1-ї танкової армії на Армавір, Майкоп із завданням у взаємодії з 17-ю польовою армією, що наступала на Краснодар, захопити нафтопромисли Майкопа, прорватися до узбережжя Чорного моря в районі Туапсе і оточити основні сили Північно-Кавказького фронту в районах Новоросійська і Краснодара.
Склад сторін
ред.СРСР
ред.- Північно-Кавказький фронт (командувач Маршал Радянського Союзу Будьонний С. М.)
- 12-та армія (командувач генерал-майор Гречко А. А.)
- 18-та армія (командувач генерал-лейтенант Камков Ф. В.)
- 56-та армія (командувач генерал-майор Рижов О. І.)
- 5-та повітряна армія (командувач генерал-лейтенант авіації Горюнов С. К.)
- 1-й окремий стрілецький корпус
- 17-й козачий кавалерійський корпус
Німеччина
ред.- Група армій «A» (командувач генерал-фельдмаршал Вільгельм фон Ліст)
- 17-та армія (командувач генерал-полковник Ріхард Руофф)
- XXXXIV армійський корпус (командир генерал артилерії Максиміліан де Ангеліс)
- V армійський корпус (командир генерал від інфантерії Вільгельм Ветцель)
- LVII танковий корпус (командир генерал танкових військ Фрідріх Кірхнер)
- XXXXIX гірський корпус (командир генерал гірсько-піхотних військ Рудольф Конрад)
- 1-ша танкова армія (командувач генерал-полковник Евальд фон Кляйст)
- 4-й повітряний корпус (командир генерал авіації Курт Пфлюгбайль)
Хід операції
ред.До початку Армавір-Майкопської операції війська радянського Північно-Кавказького фронту під командуванням маршала Радянського Союзу Будьонного С. М. займали рубіж Березанська, Кропоткін, Новомихайловське, Армавір, Советська. Підготовку до операції радянське командування проводило в вкрай обмежені терміни. Армавір, Майкоп та інші міста, узбережжя річок Кубань, Лаба і Біла до оборони зі сходу і північного сходу не були підготовлені. Крім того, війська 12-ї і 18-ї армій, 1-го окремого стрілецького корпусу в попередніх боях були значно ослаблені і потребували озброєнні, боєприпасах і пальному. В середньому одна дивізія оборонялася на фронті в 40 км. Вермахт на напрямку головного удару перевершував радянські війська в піхоті в 4, в артилерії в 10, в авіації в 7,7 рази і в багаторазово в танках.
6-8 серпня 1942 року в ході боїв у районах Новомихайловського, Армавіра і Советської, під тиском німецьких військ частини 12-ї армії і 1-го окремого стрілецького корпусу були змушені залишити Армавір та відступити на рубіж Михайлівська, Піщаний. До цього часу передові частини 17-ї армії генерал-полковника Ріхарда Руоффа підійшли до Краснодарського оборонного обводу. У зв'язку з обстановкою, що склалася, Ставка ВГК передала зі свого резерву деякі частини і з'єднання для посилення фронту і наказала терміново організувати оборону нафтоносного району Майкопа і шосе на Туапсе. Але утримати рубіж на річці Лаба радянським військам не вдалося.
8-12 серпня на краснодарському і майкопскому напрямках тривали напружені бої. 10 серпня німецьким військам вдалося захопити Майкоп, Білоріченську та на цьому напрямку опанувати плацдарм на лівому березі річки Біла, а також Краснодар і вийти до річки Кубань. У наступних боях німецьке командування намагалося оточити і знищити радянські війська в районах Суздальської і Ключової і відкрити собі шлях до гірських проходів у напрямку Туапсе. Однак опір військ фронту, посилених резервами Ставки, наростав. До 15-17 серпня наступ німецьких військ був зупинений по рубежу Самурська, Хадиженська, на південь від Ключової і Ставропольської. Підступи до головних гірських проходів, що дозволяли прорватися до узбережжя Чорного моря, були міцно прикриті.
В результаті проведеної оборонної операції радянським військам Північно-Кавказького фронту вдалося зупинити німецький наступ на туапсинському напрямку й утримувати оборону по рубежу: Хамишкі—Самурська—Нефтегорськ—північніше Хадиженська—південніше Ключова—Ставропольська. Водночас військам Закавказького фронту вдалося зайняти оборону по рубежах річок Терек, Баксан і на перевалах Головного Кавказького хребта, прикривши напрямки на Баку і на Тбілісі.
Див. також
ред.Примітки
ред.- Виноски
- Джерела
Посилання
ред.- Гречко А. А. «Битва за Кавказ». — М.: Воениздат, 1967 г.
- Армавиро — Майкопская операция 1942 года. [Архівовано 4 лютого 2020 у Wayback Machine.](рос.)
- К 70-летию Армавиро-Майкопской оборонительной операции. [Архівовано 20 грудня 2019 у Wayback Machine.]
- АРМАВИРО-МАЙКОПСКАЯ ОПЕРАЦИЯ 1942
- Армавиро-Майкопская оборонительная операция, 6-17 августа 1942 г. [Архівовано 21 червня 2019 у Wayback Machine.]