Користувач:Кльоц Олександр Миколайович/Чернетка
Олександр Миколайович Кльоц | |
---|---|
![]() | |
Народився | 10 листопада, 1954, Чорниводи, Городоцький район, Хмельницька область, Українська РСР, СРСР |
Місце проживання | Городоцька міська територіальна громада, Хмельницький район, Хмельницька область |
Країна | ![]() |
Alma mater | Кам'янець-Подільський сільськогосподарський інститут нині ЗВО «ПДУ» |
Галузь | природознавець, ботанік, еколог, краєзнавець, журналіст |
Олександр Миколайович Кльоц (10 листопада 1954, село Чорниводи, Городоцький район, (нині Городоцька міська територіальна громада Хмельницького району) Хмельницька область, Україна — український природознавець, ботанік, еколог, краєзнавець, журналіст, громадський діяч. Член Національної спілки краєзнавців України[1] з 2006 року. Лауреат Хмельницької обласної премії імені Петра Бучинського[2][3][4][5] (1994).
Біографія
ред.Народився у робітничій сім"ї. Батько — Кльоц Микола Іванович, коваль, мати – Кльоц Антоніна Семенівна,будівельниця .Обоє працювали на Городоцькому дослідно-експериментальному заводі.
1962 ―1970 рр.― навчався до 8 класу у Городоцької середньої школи № 2 (тепер Городоцький ліцей № 2 Городоцької міської територіальної громади), Хмельницька область.
У вересні 1970 р. став учнем Лісоводського сільського професійно ― технічного училища № 10 (нині державний професійно ―технічний навчальний заклад «Лісоводський професійний аграрний ліцей», Городоцька міська територіальна громада), яке закінчив у грудні 1971 року.
З 1972 по 1974 рр.― слюсар складальник Городоцького дослідно–експериментального заводу механізованого інструменту . Водночас навчався у Городоцькій вечірній школі № 2 (тепер Городоцький ліцей № 2), де у 1974 р. отримав атестат про середню освіту.
1974 ―1976 рр. ― служба у ракетних військах стратегічного призначення (РВСП) Збройних Сил СРСР .
Після армійської служби декілька років (1976 ― 1978 рр.) трудився робітником на промислових підприємствах м. Городок: на дослідно ― експериментальному та верстатобудівному заводах. З 1978 по 1983 роки ― студент агрономічного факультету Кам'янець–Подільського сільськогосподарського інституту (нині Подільський державний аграрно-технічний університет, ПДАТУ). Активний учасник студентських наукових конференцій[6]. Захистив диплому роботу «Сучасний стан і динаміка рослинного покриву Хмельницького Придністров'я» і отримав диплом з відзнакою за фахом вчений агроном. Державна екзаменаційна комісія вузу рекомендувала її автору направлення на навчання в аспірантурі Інституту ботаніки ім. М. Г. Холодного АН УРСР. 1983 ―1989 рр. ― на журналістській роботі у редакції Городоцької районної газети «Прапор Ілліча» (нині «Городоцький вісник», Городоцька міська територіальна громада). Спочатку кореспондентом сільськогосподарського відділу, а з 1986 р.― завідувачем відділом листів і масової роботи цієї газети. З 1989 р. ― голова Городоцького районного комітету охорони природи[7], згодом (з 1995 р.) ― старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища ― начальник Городоцької районної державної інспекції екологічної безпеки Хмельницького обласного управління екології та природних ресурсів (нині Департамент екології та природних ресурсів Хмельницької обласної військової адміністрації) Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, з якої остаточно звільнився у 2003 році. З осені 2003 р. ― до весни 2005 р.― старший науковий співробітник наукового відділу[8], а з 2008 по 2010 рр. науковий співробітник (за сумісництвом) Національного природного парку «Подільські Товтри»[9].
У 2005 ― 2010 рр. обіймав посаду заступника голови ― керівника апарату Городоцької районної державної адміністрації[10].
До виходу на пенсію (2015 р.) певний період був безробітним, або тимчасово працевлаштовувався на різні роботи.
Все свідоме життя пов′язане з містом Городок (тепер Городоцька міська територіальна громада в Хмельницького району) Хмельницької області .
Учасник громадсько-політичного життя краю[11] в складі національно-демократичних сил України початку 2000-х років.Активіст екологічного руху України.
Учасник VІІ з'їзду Українського ботанічного товариства (1981). В складі делегації Хмельницької обласної організації брав участь у роботі VIII з'їзду Українського товариства охорони природи (Київ, 26―30 квітня 1986 року) ― в перші дні Чорнобильської атомної катастрофи. Долучався до багатьох всеукраїнських та регіональних науково–краєзнавчих та природоохоронних (екологічних) конференцій. Автор близько 300 наукових, науково–популярних і публіцистичних статей, заміток у журналах і газетах: «Рідна природа», «Хлібороб України», «Радянське Поділля» (тепер «Подільські вісті»), «Прапор Ілліча»(нині «Городоцький вісник»— газета Городоцької міської територіальної громади), «Прапор Жовтня» (нині «Край Кам'янецький» — газета Кам'янець–Подільського району"), трансукраїнської газети дитячої творчості «Долоньки». Інколи у газетних статтях послуговувався псевдонімами: О. Флоров, О.Придністровський, О.Крайовий, З. Чикинда, М.Маслянко та інші. Нерідко власні статті у районній газеті підписував прізвищами інших осіб за узгодженням.
Багаторічний учасник круглих столів, виступів на Городоцькому районному та Хмельницькому обласному радіо і телебаченні.
Нині періодично публікується у науково–краєзнавчому збірнику «Хмельницькі краєзнавчі студії»[12][13][14].
Редактор і укладач низки книг, автор і редактор фотоматеріалів. Допомагає у підготовці і виданні краєзнавчої літератури краю.
- Позаштатний старший інспектор з охорони природи Хмельницької обласної інспекції Державного комітету Ради Міністрів України з охорони природи (1979)[15].
- Член Українського ботанічного товариства при Національній Академії Наук України, Кам'янець-Подільське відділення (1980).
- Член Українського товариства охорони природи (1979).
- Член Ради при Городоцькому краєзнавчому музеї (1984).
- Член Хмельницької обласної координаційної Ради по вирішенню питань організації Подільського національного парку (1993)[16].
- Депутат Городоцької районної ради (2006 ― 2011)[11].
- Член Українського товариства охорони птахів (2006)[15].
- Член Хмельницької міської організації Національної спілки краєзнавців України (2020).
- Член Клубу імені С. М. Виноградського, м. Городок (2021)[17].
- Учасник Міжнародної палеонтологічної програми наукових досліджень українського сегмента Центрального Паратетісу (Національний науково-природничий музей НАН України (2022).
Коло наукових інтересів:
ред.- Понад 30 років досліджує флору і рослинність Поділля[18][19], зокрема Середньої Наддністрянщини та Товтрового кряжу з акцентом на фітосозології[20][21] з одного боку, та моніторингом за інвазійними (адвентивними) видами, що витісняють автохтонну флору— з іншого.
- Активно долучився до розвитку заповідної справи та формування сучасної екологічної мережі Хмельницької області. Ініціював створення нових територій та об'єктів природно–заповідного фонду України, сприяв урізноманітненню категорій заповідності (заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища та інші), а також розширенню меж та підвищення їх статусу[22][23].
- Останні роки предметно цікавиться історичною геологією та геоморфологією, зокрема Подільських Товтр (Медобори). Також досліджує генезис, вік та динаміку змін у часі рельєфу краю.
- Палеонтологія Волино — Поділля. Предметами наукового зацікавлення автора є рештки вимерлих організмів Сарматського моря Центрального Паратетісу[24][25] в межах Товтрового кряжу (Медобори) Хмельницької області. Передусім - фосилії риб , молюсків, мохуваток, серпул, форамініфер та інших типів морських біологічних організмів .
Доробок:
ред.- Відкрив раніше невідомі локації рідкісних червонокнижних видів України у Хмельницькій області - зозулиних черевичок справжніх (Cypripedium calceolus L.) та бруслини карликової (Euonymus nana М. Bieb.). Місцезнаходження цих видів занесені до декількох видань «Червоної книги України»[26].
- Підготував (у співавторстві з Ковальчуком С. І. і Задорожним М. А.,) перший Список раритетних видів флори Хмельницької області, який згодом затвердили рішенням сесії обласної ради як «Червону книгу рослин»краю.[27]
- На основі польових досліджень та публікацій статей написав наукові обґрунтування і клопотання (особисто та у співавторстві із С. І. Ковальчуком, Л. В. Баженовим, М. А. Задорожним, С. А. Яремою), на підставі яких рішеннями органів державної влади Хмельницької області та України створено низку (25) природно–заповідних територій та об'єктів загальнодержавного та місцевого значення — ядра сучасної екологічної мережі краю[22][23]. Серед них: Чапля (1980), Нижні Патринці (1980), Івахновецький (1981), Кошарнинський (1981), Циківський (1981), Княжпільський (1983), Іванковецький (1983), Городоцький (1983), Велика і Мала Бугаїхи (1986), Скала (1989), Два дуби черешчастих, м. Городок (1991),Карабчіївський (1992), Тарасівський (1992), Гусикова гора (1992), Білинщина (1993), Запуск (1993), Шандрівський (1994), Радковицький (1994), Гора над Смотричем (1994), Урочище „Качанове“ (1994), Козацький яр (1994), Деренівка (1996), Міліцейський став (1996), Сатанівська перлина (1996), Евеліна (1998).
- Виявив нові інвазійні види флори Волино — Поділля та Заходу України.
- Багаторічна авторська (і в співавторстві) наукова робота та природоохоронна (екологічна) пропаганда, спрямована, зокрема, на охорону і розвиток природно–заповідного фонду України у Хмельницькій області увінчалась успіхом: Указом Президента України від 27 червня 1996 року створено Національний природний парк „Подільські Товтри“ —один з найбільших у Європі[9][16][22][23].
- Зібрав та передав у фонди Кам'янець-Подільського сільськогосподарського інституту (нині Подільський державний аграрно–технічний університет), Городоцького районного та Хмельницького обласного краєзнавчих музеїв, Національний природний парк „Подільські Товтри“, Гербарію Інституту ботаніки імені М. Г. Холодного НАН України гербарні зразки рідкісних і зникаючих , інвазійних та інших видів рослин[28][29], а також багато фотоматеріалів з природоохоронної тематики .
- Напрацював наукове обгрунтування відділу „Природа“ реконструйованого краєзнавчого музею у м. Городок, поповнив фонди музею новими зразками геологічних осадових порід та фосилій морських організмів Товтрової зони (Центральний Паратетіс) і спільно із музеєзнавцями оформив геологічну і палеонтологічну експозиції[29], а також діорами Сарматського моря[24] та автохтонної дендрофлори краю[30]. Допомагав порадами та фотоматеріалами в оформленні інших тематичних відділів музею.
- В рамках палеонтологічних досліджень зібрав, оформив і передав до Відділу палеонтології Національного науково–природничого музею НАН України колекції скам'янілостей молюсків, риб[25] Серравалійського віку (11,63—13,82 млн р. т.) Сарматського моря з локацій поблизу м. Городок та довколишніх населених пунктів (Товтри (Медобори) .
Колекція отолітів і зубів риб Сарматського моря О.М.Кльоца,2022 р.
Тематика природознавчих і краєзнавчих зацікавлень:
ред.• Впродовж 1900—2005 років як державний службовець активно займався природоохоронною діяльністю[31], контролем за дотриманням екологічного законодавства[7] юридичними та фізичними особами підпорядкованого регіону, а саме: питаннями раціонального використання природних ресурсів — атмосферного повітря, надр, земельних, водних, лісових ресурсів, об'єктів рослинного і тваринного світу; поводження з відходами[32]; формуванням і контролем за виконанням комплексних заходів з охорони довкілля та природокористування[33]; боротьбою з різними видами браконьєрства; притягнення до відповідальності порушників екологічного законодавства і відшкодування збитків, заподіяних природним ресурсам і довкіллю.
• Проводить зоогеографічні дослідження: вивчає видовий склад та особливості розподілу тваринного світу краю у природно–територіальних комплексах[34], населених пунктах та інше, з акцентами на созології раритетних видів фауни .
• Загальна фенологія. Веде багаторічні фенологічні спостереження за періодичними (сезонними) метеорологічними, кліматичним змінами, за об'єктами живої[35] і неживої природи протягом року на конкретно визначеній місцевості. Матеріали спостережень лягали в основу Літопису природи НПП „Подільські Товтри“[9], публікувалися у різних періодичних виданнях.
• Вивчає ерозійні процеси рельєфу Середньої Наддністрянщини Хмельницької області, вплив різних способів і засобів боротьби з ерозією ґрунтів на ефективність їх збереження, а також проблемами різних видів меліорації.
• Музейна справа . Цікавитися питаннями музеєзнавства та бере участь в роботі музеїв[36], поповнював їх фонди музейними предметами природи (гербарії, зрізи порід дерев, геологічні і палеонтологічні об'єкти та інше), фотоматеріалами, створенні конкретних експозицій[24][29][30].
• Досліджує історико-культурну спадщину, драматичні події краю і країни (голодомор, репресії, війни) через долі і біографії відомих людей з різних галузей науки, культури, економіки та інше[2][36].
Доробок:
ред.• Музейна справа. Розробив та реалізував спільно з самодіяльними художниками Городка Леоном Радюком, Петром Войталюком і керівником закладу, краєзнавцем І. П. Лахою тематико — експозиційний план[29] створення відділу „Природа рідного краю“Городоцького районного краєзнавчого музею та заснування на його базі Центру екологічної освіти населення[37]. Допомагав у формування експозицій промислових (цінні музейні предмети) сільськогосподарських підприємств, установ і закладів району, поповненні фондів музею[29].
• Співорганізатор та учасник низки щорічних природоохоронних акцій та природоохоронної (екологічної) пропаганди у Городоцькому районі (тепер Городоцька міська територіальна громада Хмельницького району) Хмельницької області, як то: Збережи ялинку, Первоцвіт, День довкілля, Посади дерево, Марш парків, Нерест, Місячник тиші, До чистих джерел, Зелена весна, Зустріч птахів, День Землі, Врятуй свою річку та інші[38].
• Автор тематичних сторінок „Природа і ми“ (1983―1989 рр.) у Городоцькій районній газеті „Прапор Ілліча“[39] (тепер „Городоцький вісник“»). Активний публікатор статей під рубриками―"Занесені до «Червоної книги» на шпальтах обласної газета «Радянське Поділля» (тепер «Подільські вісті») та "По сторінках «Червоної книги» ― Кам'янець-Подільської міськрайонної газети «Прапор Жовтня» (нині «Край Кам'янецький»), «Мала енциклопедія. Пори року» і «Мала енциклопедія. Безпека життєдіяльності», окремих статей і заміток для маленьких читачів трансукраїнської газети дитячої творчості «Долоньки».
• Учасник фотоконкурсів[40] на природоохорону тематику, зокрема — збереження рідкісних і червонокнижних видів флори краю .
Редактор і укладач текстів, фотоматеріалів власних та інших авторів у різних виданнях:
ред.- Ковальчук С. І., Задорожний М. А. Пам'ятки природи Хмельниччини. Ілюстрований нарис. Львів: Каменяр,1985. 55 с.[41][42].
- Соха В. І. Сатанів. Історичний нарис. Хмельницький редакційно-видавничий відділ,1991. 173 с.[43].
- Войталюк П. Б. Норні мисливські собаки. Довідник. Хмельницький редакційно-видавничий відділ,1992. 119 с.[44].
- Соха В. І. Від літа 1493-го …Сторінки історії міста Городка. Городок: «Бедрихів край»,1999. 64 с.[45].
- Скальський В. В. На зламі епох. Спогади про творців життя Городоччини на переломі. Городок: «Бедрихів край»,2016. 239 с.[46].
- Городоччина: час, події, люди. Науково-популярне видання. Колектив авторів. Кам'янець-Подільський: «Друкарня Рута», 2018.571 с.[47].
- Ямборко П. П. Бедриківці і Новосілка в дзеркалах минувшини і сьогодення. Літературно-краєзнавче видання. Городок: «Бедрихів край», 2021. 399 с.[48].
Співпраця
ред.з науковими установами та громадськими організаціями:
ред.Національним науково-природничим музеєм НАН України (відділ"Палеонтологія"), Національним природним парком «Подільські Товтри», Хмельницькою обласною газетою «Радянське Поділля» (нині «Подільські вісті»), Городоцьким телерадіопресцентром, Хмельницьким обласним краєзнавчим музеєм, Городоцьким краєзнавчим музеєм, Городоцькою районною ветеранською організацією.
==== вченими (ботаніками, зоологами, істориками…): ====Ковальчуком С. І., Заверухою Б.В., Баженовим Л. В., Прокопчуком В. С., Шеляг-Сосонком Ю. Р., Єрмоленком В. М., Мосякіним С.Л., Андрієнко Т.Л, Любінською Л.Г., Матвеєвим М. Д., Ковальчуком О. М., Рябоконь Т. С.
==== краєзнавцями, журналістами, фахівцями з охорони довкілля, музейної справи, громадськими і державними діячами: ====Задорожним М. А., Сохою В. І. , Яремою С. А., Нечипорук Н. В., Кривошиєю В. С., Куфльовським В. І., Олійником І. В., Олійниковою С. О., Пажимським О. М., Братчиковою Ю. В., Григор'євою О. О., Антонцем О. І., Верещагіним В. Л., Скальським В. В., Омельчуком К. М., Воротною Л. В., Ямборком П. П., Войталюком П. Б., Гуменюком С. Т.
закордонна наукова співпраця і спільні публікації:
ред.Основні публікації
ред.Наукові праці
ред.Вибрані науково-популярні публікації
ред.- Незвичайна «Городоцька дача». Радянське Поділля. 1979. 20 бер.
- Рослини у Червоній книзі (спільно із С. І. Ковальчуком, М. А. Задорожним). Радянське Поділля. 1979. 13 сер.
- Красу берегти (спільно із С. І. Ковальчуком). Прапор Жовтня. 1979. 29 гру.
- Скополія карніолійська. По сторінках Червоної книги (спільно із С. І. Ковальчуком). Прапор Жовтня.1980. 11кві.
- До землі ― по — господарськи (спільно із С. І. Ковальчуком). Радянське Поділля.1980. 25 чер.
- Схилила коси ковила. Занесені до Червоної книги (у спільно із С. І. Ковальчуком). Радянське Поділля.1980. 23 лис.
- Шиверекія подільська. Занесені до Червоної книги (спільно із С. І. Ковальчуком). Радянське Поділля. 1981. 3 бер.
- Шафран Гейфелів ― провісник весни. Занесені до Червоної книги (спільно із С. І. Ковальчуком). Радянське Поділля. 1981 . 3 кві.
- Півники угорські. Занесені у Червону книгу (спільно із С. І. Ковальчуком). Радянське Поділля. 1981. 9 жов.
- Венерині черевички звичайні. Занесені у Червону книгу (спільно із С. І. Ковальчуком). Радянське Поділля. 1981.1 гру.
- Бруслина карликова . Занесені до Червоної книги. Радянське Поділля.1982.12 бер.
- Сон — трава велика. Занесені до Червоної книги (спільно із С. І. Ковальчуком, І. П. Зилем). Радянське Поділля.1982.30 кві.
- Клокичка периста. Занесені до Червоної книги . Радянське Поділля. 1982. 14 вер.
- Орхідея булатка. Занесені до Червоної книги (спільно із С. І. Ковальчуком, та І. П. Зилем). Радянське Поділля. 1983. 11 лис.
- На кручах Смотрича . Рідна природа. 1984. № 2. С.44 ―45.
- За чистоту міста. Прапор Ілліча .1984. 18 бер.
- Городоцький державний заказник. Прапор Ілліча . 1984. 12 кві.
- Любка дволиста. Занесені до Червоної книги (спільно із С. І. Ковальчуком). Радянське Поділля. 1984. 28 кві.
- Ясенець білий. Занесені до Червоної книги (спільно із С. І. Ковальчуком). Радянське Поділля.1984. 14 сер.
- У заказнику.Радянське Поділля. 1984, 23 вер.
- Підприємство — сад. Прапор Ілліча. 1984. 15 жов.
- Про Червону книгу Хмельниччини. Прапор Ілліча.1984. 15 жов.
- Щоб ростити ліс. Прапор Ілліча. 1984. 29 лис.
- В урочищі Кошарна . 1985. 25 тра.
- Ерозії — заслін. Радянське Поділля. 1985. 11 вер.
- Хто врятує фортецю? Прапор Ілліча. 1985. 16 лис.
- Совиний яр . (спільно із С.І . Ковальчуком) . Рідна природа. 1985. № 4. С.44 — 46.
- Панівецька дача. Радянське Поділля.1986.
- Порушується режим. Прапор Ілліча.1987, 11 гру.
- Не всі крапки над «і». Прапор Ілліча. 1988, 24 січ.
- Ласкаво просимо, пернаті! Прапор Ілліча .1988, 10 бер.
- По-споживацьки до краси. Прапор Ілліча.1988,23 кві.
- Для повноводдя Шиянки. Прапор Ілліча. 1988, 23 кві.
- Дерево–їжак. Хлібороб України. 1988.№ 7.С.31.
- Щоб жили лелеки… Прапор Ілліча.1988, 18 сер.
- Новопорічанський парк.Прапор Ілліча.1988, 27 вер.
- Передзим"я.Корчагінець.1988, 20-26 лис.
- Шкода навколишньому середовищу-збитки господарству. Прапор Ілліча, 1989, 31 січ.
- Браконьєрські знаряддя…Прапор Ілліча.1991, 6 чер.
- День Довкілля… Городоцький вісник .1999, 17 кві.
- Підсумки зеленої весни. Городоцький вісник .1999, 22 тра.
- Весняні новини серед тварин і рослин. Трансукраїнська газета дитячої творчості «Долоньки». 2002. № 9–10.
- На курорті не курортні умови. Городоцький вісник. 2003, 15 лют.
- Від весни світла…. Трансукраїнська газета дитячої творчості «Долоньки».2003,№ 3-4.
- Городок: історія, культура, туризм (спільно із Н. Семківим, В. Куфльовським, І. Лахою). Путівник . Буклет. Тернопіль: «Наш Світ».2004.
- Українець — керівник імператорської Академії наук. Долоньки .ТУГДТ.2004, № 5
- Свято краси. Трансукраїнська газета дитячої творчості «Долоньки».2004. № 10.
- Зелені чужинці. Негідне дерево… Трансукраїнська газета дитячої творчості «Долоньки». 2006,№ 3-4.
- Зозулині маневри. Вікно в природу. Трансукраїнська газета дитячої творчості «Долоньки». 2006, № 5–6.
- Місто під містом (спільно із О. М. Федоровим, О. О. Загуровським, І. В. Олійником / Буклет. Городок, 2006.
- Городок: історія, культура, туризм (спільно із Н.Семківим, В. Куфльовським, І. Лахою). Путівник. / Буклет. Тернопіль: «Наш Світ», 2007 . Вид. 2-ге.
- Древній Сатанів (спільно із О. М. Федоровим, І. В. Олійником). Городоччина туристична. Буклет. Городок, 2007.
- Туристичні маршрути Городоччини (спільно із Федоровим О. М., Олійником І. В.). Путівник. /Буклет . Городок, 2007.
- Пташині мотиви жовтня. Птах. Часопис УТОП.2007. С.17-18.
- Купинський «шум». Городоцький вісник. 2015, 3 лип. С.4.
- Ровесник Лісовод. Городоцький вісник. 2015, 10 лип. С.4.
- Збручанська жива водиця. Городоцький вісник. 2015, 17 і 24 лип. С.4.
- Веселецьке озеро-примара: легенди і реальність. Городоцький вісник. 2015, 31 лип., 7 , 14 і 21 сер. С.4.
- Бар′єрний риф Сарматського моря. Городоцький вісник. 2016, 8 і 15 лип. С.6.
- Сатанівська бучина. Городоцький вісник. 2016. 28 жов., 4 і 11 лис. С.6.
- Скарби Новопорічанського парку. Городоцький вісник. 2016, 25 лис.,2 і 9 груд. С.6.
- Районній організації ветеранів війни і праці —30 років! Городоцький вісник. 2017, 24 лют., 3, 10 і 17 бер. С.6.
- Дивосвіт природи Городоцького краю. Городоччина: час, події, люди: наук.–популяр. вид. / редкол.: О. О. Григор′єва та ін. Кам′янець–Подільський: «Друкарня Рута». 2018. С.6 — 23.
- 7 чудес природи Городоччини. Городоччина: час, події, люди: наук.–популяр. вид. / редкол.: О. О. Григор′єва та ін. Кам′янець–Подільський: «Друкарня Рута». 2018. С.24 ―29.
- За покликом долі. Городоччина: час, події, люди: наук.–популяр. вид. / редкол.: О. О. Григор′єва та ін. Кам′янець–Подільський: «Друкарня Рута». 2018. С.442 ― 443.
- Фізкультура і спорт Городоччини: минуле і сучасне. Городоччина: час, події, люди: наук.–популяр. вид. / редкол.: О. О. Григор′єва та ін. Кам′янець–Подільський: «Друкарня Рута». 2018.С.416-427.
- Повернення з небуття. Історія родини—історія краю. Городоцький вісник. 2019. 12 кві. С.8.
Звання та відзнаки
ред.- Почесна грамота ректорату Кам'янець–Подільського сільгоспінституту (нині ПДАТУ) (1981).
- Грамота Ради наукового студентського товариства (НСТ) Кам'янець–Подільського сільгоспінституту (нині ПДАТУ) (1982).
- Відмінник охорони природи України (1982).
- Грамота Хмельницької обласної ради Українського товариства охорони природи (1985).
- Грамота Українського товариства охорони птахів, (2007)
- Диплом лауреата Хмельницької обласної премії імені П. Бучинського у галузі природоохоронної роботи та популяризації екологічних знань (1994).
- Подяка Городоцької районної організації ветеранів України (2016).
- Подяка директора Національного науково–природничого музею НАН України (2021).
Галерея
ред.-
О.М Кльоц та С.Т.Гуменюк на 70–річчі О.М.Пажимського (в центрі), ДІКЗ «Самчики», 2007 р.
-
Круглий стіл з проблем маєткового мистецтва ХVІІІ–ХІХ ст.ст., Державний історико–культурний заповідник «Самчики», 2008 р.
-
О.М.Кльоц ведучий зустріч з митцями Самчиківського розпису О.М.Пажимським (праворуч) і М.Юзвуком, Городоцька ЦРБ , 2008 р.
-
День Незалежності України, керівники району і міста у святковій колоні городоччан, Городок, 2008 р.
-
О.М.Кльоц та археолог А.Ф.Гуцал із студентами КПНУ під час досліджень Спасівської групи скіфських курганів,с.Спасівка, 2009 р."
-
О.М.Кльоц серед учасників Круглого столу з нагоди 65-річчя цукрозаводу №2, м. Городок, 2017 р.
-
О.М.Кльоц ― співавтор наукового обгрунтування діорами «Сарматське море», Городоцький краєзнавчий музей,2021 р.
-
О.М.Кльоц — автор наукового обгрунтування експозиції «Геологічний стіл», Городоцький краєзнавчий музей, 2021 р.
-
О.М.Кльоц — автор наукового обгрунтування діорами «Основні дерева краю», Городоцький краєзнавчий музей, Україна, 2021 р.
-
Геологічна, палентологічна складові та зображення діорами моря і Товтр ― гармонійна основа композиції «Сарматське море» , Городоцький краєзнавчий музей, 2021 р."
Примітки
ред.- ↑ Посвідка НСКУ.2006.
- ↑ а б Баженов Л. В. Поділля в працях дослідників і краєзнавців XIX—XX ст.ст.: Історіографія. Біобібліографія. Матеріали. Кам'янець-Подільський.1993.С. 232.
- ↑ Аванесова Л. Кому дістануться лаври? Подільські вісті. 1994. 23 сер.
- ↑ Світленко В. Україна відзначила третю річницю своєї незалежності. Присуджено обласні премії…Подільські вісті .1994. 27 сер.
- ↑ Лауреати обласних премій Хмельниччини . Біобібліографічний покажчик. Управління культури Хмельницької облдержадміністрації. Хмельницька обласна універсальна наукова бібліотека ім. М. Островського. Хмельницький.2004.
- ↑ Програма ХХІV науково-теоретичної студентської конференції … Кам"янець-Подільський сільгоспінститут. Кам"янець-Подільський. 1981.С.60-61.
- ↑ а б Кулініч В.В ім'я нинішнього і прийдешнього поколінь. Прапор Ілліча. 1989, 13 кві.
- ↑ Посвідка НПП Подільські Товтри, 2003.
- ↑ а б в Олександр Кльоц. Природознавець, ботанік… URL:https://www.npptovtry.org.ua/klots-o-m// (дата звернення 14.09.2023).
- ↑ Білецька Т. Врятувати кажана. Експрес.2008, 24-30 кві.
- ↑ а б Посвідка депутата районної ради.2005.
- ↑ Наші автори. Хмельницькі краєзнавчі студії. Хмельницький. 2020. Вип. 29. С.205.
- ↑ Наші автори. Хмельницькі краєзнавчі студії. 2021. Вип.32. С.226.
- ↑ Наші автори. Хмельницькі краєзнавчі студії. 2022. Вип.37. С.273.
- ↑ а б Громадська діяльність. Посвідки.1979, 2006.
- ↑ а б Програма Всеукраїнської науково-практичної конференції «Подільський національний природний парк: доцільність і проблеми створення». Кам′янець─Подільський,1993. С.5
- ↑ Команда G―klub. Родина видатного мікробіолога. Вісник G―CLUB. Альманах. Вип.1.2021. С.8.
- ↑ Кагало О., Любінська Л. Національний природний парк «Подільські Товтри». Рідна природа.2003. № 4. С. 38.
- ↑ Заповідні перлини Хмельниччини /за ред. Т. Л. Андрієнко. Хмельницький: ПАВФ «Інтрада», 2006. С. 9,10,16.
- ↑ Казимірова Л. П., Юглічек Л. С., Білик Р. Г. Екологічна освіта на Хмельниччині. Навч.─метод. посіб., вид. 2-е, випр. і допов. Кам'янець-Подільський: Абетка, 2001. С. 163.
- ↑ Мельник В. І., Корінько О. М. Букові ліси Подільської височини. Монографія. Київ: Наукова думка. Фітосоціоцентр. 2005 . С. 9,128.
- ↑ а б в Бакаєв Д. Природно–заповідна мережа Хмельниччини. Радянське Поділля.1982. 29 вер.
- ↑ а б в Ярема С.Нові заказники. Радянське Поділля. 1984. 10 січ.
- ↑ а б в Ковальчук О., Черевченко О. Співпраця з краєзнавцями у контексті формування палеонтологічних колекцій ННПМ НАН України. Природнича музеологія. Київ. 2019. Вип. 5. С. 58.
- ↑ а б Schwarzhans, W., & Kovalchuk, 0. New data on fish otoliths from the late Badenian (Langhian, Middle Miocene) back reef environment in the Carpathian Foredeep (Horodok, western Ukraine). Neues Jahrbuch für Geologie und Paläontologie Abhandlungen, 303(3). р.317―326. [Шварцганс В., Ковальчук 0. (2022). Нові дані про отоліти риб із Пізнього Баденія (Лангій, Середній Міоцен) пририфового середовища Карпатського передового прогину (Городок, Західна Україна). Новий щорічник трактатів з геології та палеонтології. 2022. 303(3). С.317―326] (Данія).
- ↑ Червона книга України. Рослинний світ / за заг. ред. Ю. Р. Шеляг–Сосонко. Київ: «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1996. С. 191.
- ↑ «Про заснування „Книги рідкісних, і таких що знаходяться під загрозою зникнення видів тварин і рослин Хмельницької області“. Рішення виконавчого комітету Хмельницької обласної ради від 6 червня 1983 року, № 140.
- ↑ Гербарії України. URL:http://www.herbarium.org.ua/uk/herb_1show.php?id=74 (дата звернення:10.09.2023).
- ↑ а б в г д Олійникова С. Городоцький районний краєзнавчий музей. Городоччина: час, події, люди: наук.–популяр. вид. / редкол.: О. О. Григор′єва та ін. Кам′янець — Подільський: „Друкарня Рута“. 2018. С.554-560.
- ↑ а б Створення та відкриття експозиції „G-Museum“.URL: http://www.museumdesign.com.ua/news (дата звернення: 14.02.2024).
- ↑ Слободянюк П. Я. Культура Хмельниччини: наукове історичне видання. Хмельницький: „Поділля“. 1995. С. 89.
- ↑ Об′єднати засоби і зусилля. Прапор Ілліча.1990. 3 бер.
- ↑ Про хід виконання Комплексної програми охорони навколишнього природного середовища району на 1991—1995 роки в частині будівництва (реконструкції) природоохоронних об'єктів на території м. Городка. Городоцький вісник. 1994. 5 бер.
- ↑ Любінська Л., Матвеєв М., Дребет М., Оптасюк О., Рагуліна М. Біотичне різноманіття урочища „Сатанівська дача“ — об'єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО (Україна). GEO & BIO, Національний науково — природничий музей НАН України.2022. Т. 23. С. 128.
- ↑ Зимовий облік птахів. Птах. Інформаційний бюлетень Товариства охорони птахів України. 2007 . № 1 Весна. С. 13—15.
- ↑ а б Кулініч В. Примножувати духовний потенціал. З IX звітно — виборної районної конференції товариства охорони пам'яток історії і культури. Прапор Ілліча .1986, 7 чер.
- ↑ Лаха І. Осередок екологічної освіти. Городоцький вісник. 2003, 15 лют.
- ↑ Усі — на екологічний двомісячник! Прапор Ілліча.1990, 29 бер.
- ↑ Перше місце.Прапор Ілліча.1987.25 тра.
- ↑ Переможці відомі (фотоконкурс).Радянське Поділля.1984.10 січ.
- ↑ Ковальчук С. І., Задорожний М. А. Пам'ятки природи Хмельниччини. Ілюстрований нарис. Львів: Каменяр. 1985. 55 с.
- ↑ Максимов Л.Берегти природу-берегти життя. Серед книжок. Прапор Ілліча.1986.29 бер.
- ↑ Соха В. І. Сатанів. Історичний нарис. Хмельницький редакційно-видавничий відділ. 1991. 173 с.
- ↑ Войталюк П. Б. Норні мисливські собаки. Довідник. Хмельницький редакційно-видавничий відділ. 1992 . 119 с.
- ↑ Соха В. І. Від літа 1493-го …Сторінки історії міста Городка. Городок: «Бедрихів край». 1999. 64 с.
- ↑ Скальський В. В. На зламі епох. Спогади про творців життя Городоччини на переломі. Городок: «Бедрихів край»,2016. 239 с.
- ↑ Краєзнавці підвели підсумки роботи над створенням книги «Городоччина: час, події, люди». «Городоччина: час, події, люди»: наук.–популяр. вид. / редкол.: О. О. Григор′єва та ін. Кам′янець–Подільський: «Друкарня Рута». 2018. С.562-563.
- ↑ Ямборко П. П. Бедриківці і Новосілка в дзеркалах минувшини і сьогодення. Літературно-краєзнавче видання. Городок.2021. «Бедрихів край». 399 с.
Посилання
ред.- Кривошия В. Кошарна . Радянське Поділля . 1984, 29 лип.
- Баженов Л. В., Ковальчук С. І. Проблеми екології Поділля. Тези доповідей наукової конференції. Кам′янець–Подільський .1989. С. 5―7.
- Ковальчук С. І. Зозулині черевички. По сторінках Червоної книги. Прапор Жовтня. 1990, 12 тра.
- Кривошия В. Де чорний лелека живе. Радянське Поділля. 1990, чер.
- Ковтун Б. Зціли нас, «Панацея».Сільські вісті.1992, 16 чер.
- Лаха І. П. Вивчення Городоччини районною організацією Всеукраїнської спілки краєзнавців. наук. збір. наук.–практ. конф. «500─річчя міста Городка Хмельницької області» , 17 квіт.1993 р., Городок / редкол. Л. В. Баженов, та ін. Городок.1994.. С. 90.
- Бібліографія. Історія, народознавство, природа Городоччини. Городоччина: минуле та сучасність у контексті історії Поділля: наук. збір. наук–практ. конф. «500─річчя міста Городка Хмельницької області» , 17 квіт.1993 р., Городок / редкол. Л. В. Баженов, та ін. Городок.1994. С. 111―114.
- Ковальчук С. І. Природозаповідний фонд Городоччини . Городоччина: минуле та сучасність у контексті історії Поділля: наук. збір. наук–практ. конф. «500─річчя міста Городка Хмельницької області» , 17 квіт.1993 р., Городок / редкол. Л. В. Баженов, та ін. Городок.1994. С. 83.
- Завальнюк О. М., Петров М. Б. Цінна праця подільського історика. Городоччина: минуле та сучасність у контексті історії Поділля: наук. збір. наук–практ.конф. «500─річчя міста Городка Хмельницької області» , 17 квіт.1993 р., Городок / редкол. Л. В. Баженов, та ін. Городок.1994. С. 102.
- Гороховська Г. Роса на камені. Радянське Поділля, 1994, чер.
- Програма Всеукр. наук.-практ. конф. "Природа Хмельниччини: духовно-етнологічні та екологічні проблеми "..Хмельницька обл. держ адміністрація. Управ. культури. Управ.держ.еко.безпеки. Обл.краєзнавчий музей … 6-9 вересня 1995 р., с. Лісоводи (Городоцький район), с. Маків (Дунаєвецький район). С.1,2, 10,11.
- Кльоц Олександр Миколайович. Біографічна довідка. Городоцька центральна районна бібліотека [Текст]. URL: https://www.calameo.com/read/00417515628706e3539de/ (останнє звернення: 13.02.2024).
- Кльоц Олександр Миколайович. Подільський державний аграрно-технічний університет (ПДАТУ): 95- річчя, ювілейне видання/ автор ─ упорядник Я. Білейчук, керівник проекту Л.Білейчук. Київ: ТОВ «Видавництво ЛОГОС Україна».2013. С.178.
- Скальський В. В. На зламі епох. Спогади про творців життя Городоччини на переломі. Городок: «Бедрихів край». 2016. С.79—82, 239 .
- Рибак А. Василь Скальський: «Чесно будували майбутнє» (інтерв′ю). Городоцький вісник, 2016, 16 вер. С.1,3.
- Попович Н.У світі все-циклічно.Городоцький вісник. 2016, 30 вер.
- Максимова О. Олександр Кльоц…(інтерв′ю). Городоцький вісник. 2017, 2 чер.
- Коваль Ю.Бережімо для нащадків (інтерв'ю).Городоцький вісник.2017, 14 лип.
- Прокопчук В.С. З блокнотом і фотоапаратом… Городоччина: час, події, люди. Науково-популярне видання. Колектив авторів. Київ. 2018. С.430—432.
- Ямборко П. П. Бедриківці і Новосілка в дзеркалах минувшини і сьогодення. Літературно-краєзнавче видання. Городок: «Бедрихів край». 2021. С.6
- Городок (Хмельницька область). Відомі люди [Текст]. URL: https://uk.wikipedia.org/wiki/ (останнє звернення: 04.12.2023).