Звіробій великоцвітий
Звіробій великоцвітий[1] (Hypericum richeri) — вид квіткових рослин родини звіробоєвих (Hypericaceae).
Звіробій великоцвітий | |
---|---|
Біологічна класифікація | |
Царство: | Рослини (Plantae) |
Клада: | Судинні рослини (Tracheophyta) |
Клада: | Покритонасінні (Angiosperms) |
Клада: | Евдикоти (Eudicots) |
Клада: | Розиди (Rosids) |
Порядок: | Мальпігієцвіті (Malpighiales) |
Родина: | Звіробоєві (Hypericaceae) |
Рід: | Звіробій (Hypericum) |
Вид: | H. richeri
|
Біноміальна назва | |
Hypericum richeri Vill.
|
Біоморфологічна характеристика
ред.Це гола трав'яниста багаторічна рослина 20—60 см заввишки, з кількома жорсткими дуговими стеблами, часто вгорі 2-гранні, біля основи здерев'янілі, у суцвітті лише розгалужені. Листки широкояйцеподібні, сидячі, 9—45 мм завдовжки, з нижнього боку по краю з сидячими чорними залозками. Суцвіття щільне зонтико-голове. Квітки жовті, великі. Чашолистки та пелюстки на поверхні з численними сидячими чорними залозками. Чашолистки 4—8 мм завдовжки, загострені, з тонкою чорно залозистою бахромою на краю. Пелюстки в 2—3 рази довші за чашечку. Тичинки коротші за пелюстки. Коробочка яйцеподібна, трохи перевищує чашечку. Насіння блідо-жовте. 2n=14[2][3][4].
Поширення
ред.Росте у Європі: Албанія, Болгарія, Франція, Італія, Румунія, Іспанія, Швейцарія, Україна, Македонія, Сербія і Косово, Чорногорія, Словенія, Хорватія[5][6][7].
Примітки
ред.- ↑ Hypericum richeri // Словник українських наукових і народних назв судинних рослин / Ю. Кобів. — Київ : Наукова думка, 2004. — 800 с. — (Словники України). — ISBN 966-00-0355-2.
- ↑ Hypericum linarioides. Das nationale Daten- und Informationszentrum der Schweizer Flora. Процитовано 07.05.2023. (нім.)
- ↑ Hypericum linarioides. Tela Botanica. Процитовано 07.05.2023. (фр.)
- ↑ Hypericum linarioides. Flora Vascular. Процитовано 07.05.2023. (ісп.)
- ↑ Hypericum richeri. Plants of the World Online / Kew Science. Процитовано 07.05.2023. (англ.)
- ↑ Hypericum richeri. Catalogue of Life. Процитовано 07.05.2023. (англ.)
- ↑ Hypericum richeri. Euro+Med Plantbase. Процитовано 07.05.2023. (англ.)