Штільман Ілля Нісонович
Ілля́ Нісо́нович Шті́льман (* 20 листопада (3 грудня) 1902, Київ — † 11 серпня 1966, Київ) — український художник-живописець і педагог. Заслужений діяч мистецтв УРСР (з 1946 року). Професор (з 1947 року). Член Спілки художників України (з 1938 року).
Біографічні відомості
ред.Народився 20 листопада (3 грудня за новим стилем) 1902 року у Києві. У 1917–1920 роках навчався в Київському художньому училищі. 1920 року вступив до Київського художнього інституту. Навчався у Миколи Бурачека, Льва Крамаренка, Федора Кричевського. Закінчив інститут 1927 року.
Був членом Об'єднання сучасних митців України. У 1933–1964 роках викладав у Київському художньому інституті (у 1940–1944 роках — директор, від 1947 року — професор, у 1948–1959 роках — керівник майстерні пейзажного живопису). Доклав багато зусиль для евакуації інституту в Самарканд під час радянсько-німецької війни і налагодження його роботи.
Був одним з керівників республіканського і київського правління Спілки художників УРСР в довоєнні та повоєнні роки.
Помер 11 серпня 1966 року. Похований в Києві на Байковому кладовищі.
Відзнаки
ред.- Медаль «За доблесну працю у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.» (6 червня 1945 року)
- Орден «Знак Пошани» (27 жовтня 1953 року)
- Почесна грамота Президії Верховної Ради України (7 березня 1964 року).
Творча спадщина
ред.Твори Іллі Штільмана знаходяться в Державній Третьяковській галереї (Росія), Національному художньому музеї України, Національній академії образотворчого мистецтва та архітектури, більшості великих музеїв України та в приватних збірках України, США, Канади, Німеччини та Ізраїлю. Найвідоміші твори:
- «Музики на єврейському весіллі» (1927, дипломна робота);
- «Міський пейзаж» (1936);
- Серія пейзажів «Дніпро одягається в граніт» (1936–1937);
- Портрет художника О. Шовкуненко (1939);
- «Околиці Самарканда» (1943);
- «Загорськ взимку» (1943);
- «Зима» (1946);
- «Вітер» (1947);
- «Володимирська гірка» (1947);
- «Гребля Дніпрогесу» (1947);
- Портрет художника В. Касіяна (1947);
- «Нива» (1950);
- «Гроза насувається» (1951);
- «Бузок і конвалії» (1952);
- «Місяць зійшов» (1953);
- «Канівські Карпати. Чернеча гора» (1963);
- «Яблуньки» (1965);
- «Седнівські далі» (1966)
- та інші.
Вибрані твори
ред.-
Володимирська гірка. 1947, полотно, олія, 58 х 76. Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури
-
Міський пейзаж. 1936, полотно, олія, 95 х 115. Національний художній музей України
-
Ранок. 1956, полотно, олія, 55 х 75. Національний художній музей України
-
Осіннє сонце. 1944. полотно, олія, 52 х 70. Збірка родини художника, Київ.
Фотографії і портрети
ред.-
І. Штільман. 1936.
-
Портрет І.Н. Штільмана роботи С.В. Герасимова. 1942, м. Самарканд.
-
Меморіальна дошка в пам'ять про ректорів Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури .
Література
ред.- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
- Толстов В. О. Штільман Ілля Нісонович // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1985. — Т. 12 : Фітогормони — Ь. — 568, [4] с., [26] арк. іл. : іл., портр., карти + 1 арк с. — С. 444.
- Штільман Ілля Нісонович // Мистецтво України : Біографічний довідник / упоряд.: А. В. Кудрицький, М. Г. Лабінський ; за ред. А. В. Кудрицького. — К. : «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1997. — 700 с. — ISBN 5-88500-071-9. — С. 661.
- Олег Смаль. Гармонія професора Штільмана // Дзеркало тижня. — 2003. — № 15.
- Українська академія мистецтва. Спеціальний випуск. Професори НАОМА (1917–2007) // К. — 2008. С. 206–207.
- Родина професора Штільмана
- Київський календар(рос.)