Кириченко Раїса Опанасівна
Раїса Опанасівна Кириченко (до шлюбу Корж, 14 жовтня 1943, Корещина, Полтавська область — 9 лютого 2005, Київ, Україна) — українська співачка, член Комітету Національних премій України ім. Шевченка (вересень 1999 — жовтень 2001), Герой України.
Кириченко Раїса Опанасівна | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Основна інформація | |||
Повне ім'я | Раїса Опанасівна Корж[1] | ||
Дата народження | 14 жовтня 1943 | ||
Місце народження | Глобинський район, Полтавська область, Українська РСР, СРСР | ||
Дата смерті | 9 лютого 2005 (61 рік) | ||
Місце смерті | Київ, Україна | ||
Причина смерті | серцево-судинні захворювання | ||
Роки активності | 1962–2004 | ||
Громадянство | СРСР і Україна | ||
Професії | співачка | ||
Освіта | Харківський національний університет мистецтв імені Івана Котляревського | ||
Співацький голос | Мецо-сопрано | ||
Інструменти | вокал[d] | ||
Жанри | народна та естрадна музика | ||
Колективи | «Чураївна» | ||
Нагороди | |||
Премії | ![]() | ||
Звання |
| ||
![]() ![]() |
Біографія
ред.Народилася 14 жовтня 1943 року в селі Корещина. Першу співочу практику пройшла у Землянківській школі, у громадському житті якої брала участь.
Почала працювати у колгоспі, співала в хорі доярок. Одного разу в село приїхав хор Кременчуцького автозаводу, де спів Раїси почув керівник колективу — Павло Оченаш, який у січні 1961 року запросив її до колективу.
Працювала на Кременчуцькому автомобільному заводі, де і закінчила заочно десятирічку. Не отримувала спеціальної музичної освіти (закінчила Харківський інститут мистецтв лише в кінці 1980-х).
Починаючи з 1962 року співала в ансамблі «Веселка» Полтавської філармонії, там і познайомилась з баяністом Миколою Кириченком, з яким 15 грудня 1963 року одружилася. На запрошення керівника ансамблю «Льонок», Анатолія Пашкевича, сім'я Кириченків переїхала до Житомира. З часом, коли у 1968 році Пашкевич очолив Черкаський народний хор, то члени сім'ї Кириченків увійшли до його складу.
У 1979 році Раїсі Кириченко було присвоєно звання Народної артистки УРСР.
У 1983 році у Черкасах для неї був створений фолк-ВІА «Росава» (керівник М. Петрина), та непорозуміння з керівництвом філармонії призводять до того, що У 1987 році Раїса Кириченко повертається до Полтави. Тут у неї виникла власна команда «Чураївна»; після успіху пісні «Пане полковнику» в її репертуарі з'являється все більше поп-шлягерів, вона записується в студії гурту «Фристайл». У світ виходять два компакт-диски Раїси Кириченко — «Долі моєї село» та «Цвіте черемшина».
З вересня 1994 року Раїса Кириченко працювала викладачкою відділу співу Полтавського музичного училища ім. М. В. Лисенка.
У 1995 році після гастролей в Канаді Раїсу Кириченко почали турбувати нирки. Від'їжджає до Німеччини у листопаді 1996 року, де її чотири місяці готували до операції. 12 червня 1998 року в Україні співачці пересадили нирку.
У 1999 році за самовіддану працю, високу професійну майстерність та активну громадянську позицію нагороджена «Орденом княгині Ольги».
Після довгої хвороби у 2000 році співачка переїхала до Києва.
Влітку 2002 року, стараннями Раїси Кириченко у її рідному селі Корещина було збудовано церкву та відремонтовано сільську школу, яка отримала статус середньої.
У 2003 році написала книгу спогадів «Я козачка твоя, Україно».
31 жовтня 2003 року, Указом президента України «за видатний особистий внесок у справі збереження та примноження національної пісенної спадщини та багаторічну творчу діяльність» Раїсі Кириченко присвоєно звання «Герой України» з врученням Ордена Держави.
У неї не було другорядних пісень, кожна ставала популярною. «Чураївна», «Я козачка твоя», «Жіноча доля», «Мамина вишня» — всі ці пісні відомі не тільки в Україні. Її співом захоплювалися слухачі Канади, Австралії, Німеччини, Польщі, Філіппін, Алжиру, Тунісу та інших країн світу, а також у штаб-квартирі ООН.
Майже рік жила без однієї нирки (2004-2005). 1 лютого 2005 року в Національному інституті хірургії та трансплантології Раїсі Кириченко зробили операцію на серці, яке постраждало внаслідок лікування медикаментами, які вона приймала для лікування нирок. Але операція не допомогла.
9 лютого 2005 року Раїса Кириченко померла через хворобу серця у 61-річному віці. Похована в с. Корещина Глобинського району Полтавської області (поруч із могилою її матері, як вона заповіла).
Віхи творчості
ред.- 1962–1968 — солістка Полтавської, Житомирської, Херсонської філармонії.
- 1968–1983 — солістка Черкаського народного хору.
- 1983–1985 — солістка Черкаської філармонії.
- З 1987 року — солістка Полтавської філармонії.
- З 1987 року — працювала з власним колективом «Чураївна».
Дискографія
ред.Альбоми
ред.- «Ой гарна я, гарна» (1990)
- «Цвіте черемшина» (1995)
- «Долі моєї село» (1995)
- «Цвіте черемшина» (2000)
- «Я — козачка твоя» (2002)
- «„Дорогу Спадщину“ Дмитра Луценка співає Раїса Кириченко» (2003)
- «Моя подруго мила» (2008)
- «Доля у нас — два крила» (2008)
Збірки
ред.Пам'ять
ред.Ім'ям Раїси Кириченко названа Землянківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, на подвір'ї якої їй встановлено пам'ятник восени 2008 року на відзначення 65-річчя з дня народження співачки. Щороку 14 жовтня Землянківська школа гостинно запрошує шанувальників творчості Раїси Кириченко на пісенне свято «Голос рідної землі». У жовтні 2006 року в стінах школи відкрито світлицю Раїси Кириченко.
У селі Корещина на її честь споруджено церкву, а 13 жовтня 2005 року на батьківській хаті Раїсі Кириченко відкрили меморіальну таблицю.[2] У 2018 році відкрито Музей-садибу Раїси Кириченко «Мамина вишня».
Стараннями друзів Раїси Кириченко — Володимира Пащенка, Миколи Ляпаненка, Олексія Чухрая — відкрито музей Раїси Кириченко у Полтавському державному педагогічному університеті імені В. Г. Короленка.
У Полтаві:
- на будинку, де мешкала Раїса Кириченко, працюючи у Полтавській обласній філармонії, 13 жовтня 2005 року було встановлено меморіальну таблицю співачці;[2]
- на вулиці Раїси Кириченко біля адміністративної будівлі ОДТРК «Лтава» 13 жовтня 2012 року було встановлено пам'ятник співачці.
Вулиці, названі на честь Раїси Кириченко, є також в Гребінці, Кременчуці, Черкасах, а також в селах Полтавщини — Рунівщина та Святилівка.
У Києві на фасаді будинку, де у 1997–2005 роках мешкала Раїса Кириченко (вулиця Січових Стрільців № 40), їй встановлено меморіальну таблицю. У Черкасах біля будівлі обласної філармонії у 2018 році встановлений пам'ятник.[3]
Дослідження творчості
ред.Кандидатка мистецтвознавства Ярослава Руденко у 2019 захистила дисертаційну роботу «Творчість Раїси Кириченко у контексті музично-пісенного мистецтва Полтавщини (кінець ХХ — початок ХХІ ст.)».
Нагороди та звання
ред.- Герой України (31.10. 2003 — за видатний особистий внесок у збереження та збагачення української національної пісенної спадщини, багаторічну плідну творчу діяльність).
- Нагороджена орденами княгині Ольги; III ступеня (03. 1998), II ступеня (03. 1999) і I ступеня (03. 2001).
- Лавреатка Державної премії України ім. Т. Г. Шевченка (1986).
- Народний артист УРСР (1979).
- Заслужений артист УРСР (1973).
Галерея
ред.-
Пам'ятник Раїсі Кириченко у Полтаві
-
Пам'ятник Раїсі Кириченко біля будівлі Черкаської обласної філармонії
-
Меморіальна дошка на будинку Малої академії мистецтв у Полтаві
-
Меморіальна дошка на будинку в якому мешкала Раїса Кириченко в Києві
-
Меморіальна дошка на будинку в якому мешкала Раїса Кириченко в Полтаві
Примітки
ред.- ↑ www.ukrgeroes.com.ua. Архів оригіналу за 3 Лютого 2018. Процитовано 2 Лютого 2018.
- ↑ а б На Полтавщині у селі Корещина відкрили меморіальну дошку на садибі народної артистки Раїси Кириченко... radiosvoboda.org. Радіо «Свобода». 14 жовтня 2005. Архів оригіналу за 1 Березня 2020. Процитовано 1 березня 2020.
- ↑ У Черкаській філармонії відкрили три меморіальні знаки відомим українським митцям (фото). Вікка. 26 червня 2018. Архів оригіналу за 30 Червня 2018. Процитовано 26 червня 2018.
Джерела та література
ред.- Г. П. Герасимова. Кириченко Раїса Опанасівна [Архівовано 17 Серпня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2007. — Т. 4 : Ка — Ком. — С. 301. — ISBN 978-966-00-0692-8.
- Енциклопедія «Черкащина». Упорядник Віктор Жадько.-К.,2010.-С.406-407.
- Довідник «Хто є хто в Україні», видавництво «К. І.С»
- Фільм про життя та творчість української співачки Раїси Кириченко Ч.1 [Архівовано 18 Липня 2011 у Wayback Machine.]
- Фільм про життя та творчість української співачки Раїси Кириченко Ч.2 [Архівовано 18 Липня 2011 у Wayback Machine.]
- https://www.perets.org.ua/Журнал_перець_1986_13/?page=3 [Архівовано 25 Квітня 2021 у Wayback Machine.]
- https://poltava-trend.in.ua/uk/fullarticle-2469-muzichna-dusha-poltavschini-raisa-kirichenko [Архівовано 30 Квітня 2021 у Wayback Machine.]
- Кириченко Раїса Панасівна // Українська музична енциклопедія. У 2 т. Т. 2. [Е – К] / гол. редкол. Г. Скрипник. — Київ : Видавництво Інституту мистецтвознавства, фольклористики та етнології НАН України, 2008. — С. 400-401.