Перший канал (Росія)
«Перший канал» — загальноросійський державний цілодобовий пропагандистський телевізійний канал із найбільшим охопленням аудиторії РФ[1]. Другий за віком телеканал СРСР та Росії після петербурзького П'ятого каналу. Веде мовлення з Москви, штаб-квартира знаходиться в телецентрі «Останкіно», на вулиці Академіка Корольова, 12. Позиціонується як головний телеканал країни.
Перший канал | |
---|---|
рос. Первый канал | |
![]() | |
![]() | |
Країна | ![]() |
Зона мовлення | ![]() |
Мова мовлення | російська |
Центр керування | Москва, телецентр «Останкіно» |
Формат зображення | 1080i (HDTV) 576i 16:9 (SDTV) |
Дата початку мовлення | 1 квітня 1995 |
Замінив | 1-й канал Останкіно |
Цифровий мультиплекс | Перший |
Засновник | Яковлєв Олександр Миколайович і Лістьєв Владислав Миколайович |
Власник(и) | Національна Медіа Група (25%) та Російська Федерація (75%) |
Керівник(и) | Костянтин Ернст — генеральний директор, Олександр Файфман - генеральний продюсер і заступник генерального директора, Кирило Клейменов — директор дирекції інформаційних програм. |
Ранні назви | 1 канал HD 1 канал + ОРТ (1995—2002) Первый канал Останкино (1991—1995) |
Споріднені канали | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Слоган | Шанс на свіже телебачення, Пора свіжого телебачення (до лютого 2011) |
Сайт | 1tv.ru |
Веде історію від Першої програми ЦТ СРСР, що виходила в ефір з 1951 року, це найстаріший телеканал Росії. В кінці 1991 року Центральне телебачення було замінено РДТРК «Останкіно» і був заснований 1-й канал Останкіно, що існував до 1995 року. 25 січня 1995 було засновано ОРТ. 1 квітня 1995 був утворений Перший канал, у той час називався «Громадське російське телебачення» (ОРТ) до 2 вересня 2002-го. Перший канал замінив РДТРК «Останкіно» 1 квітня 1995 року. Історичну назву «Перший канал» повернуто телеканалу в 2002-му (хоча назва ОРТ згадується на каналі та на його сайті й донині). 1 червня 2011-го канал перейшов на мовлення в форматі 16:9[2].
Телеканал ОРТ («Общественное Росийское Телевидения», тепер — «Перший канал») вийшов 1 квітня 1995 року на частоті «1-го каналу Останкіно». РДТРК «Останкіно» займала перший канал з грудня 1991 року. До початку 1995 року РДТРК «Останкіно» почала втрачати свої позиції. Соціологічні опитування, що проводилися в той момент в Москві показували, що телеканал значно поступався в денний час каналу 2х2, у вечірній час НТВ. У зв'язку з цим було прийнято рішення закрити телеканал. ОРТ створювався для того, щоб відновити інтерес до першого каналу російського телебачення.
24 грудня 2012 року телеканал почав мовлення у форматі «HD»
Історія
ред.Радянський період
ред.Перша програма Держтелерадіо СРСР існувала з 22 березня 1951 а. Спочатку це був другий телеканал в СРСР, без постійного мовлення, проте з часом з'явилися й інші канали. Перша програма не мала чітко вираженої тематики, транслюючи як новинні, такі як програма «Час», так і музичні програми, кінофільми, радянські мультфільми, а також освітні програми, такі як «Клуб мандрівників» і «В світі тварин». Гумористичні програми: «Навколо сміху», «КВК» і «Кабачок «13 стільців»». Дитячі: «В гостях у казки», «Будильник», «АБВГДейка». Телеігри: «Поле чудес», «Щасливий випадок», «Що? Де? Коли?». Розважальні: «МузОбоз», «Ранкова зірка», «Блакитний вогник». Громадсько-політичні програми «Погляд» і «До 16 і старше».
Основною заставкою першої програми була зірка-антена на синьому фоні з рухомими кільцями, що символізують радіохвилі, і підписом внизу «I програма», яка потім змінювалася на «ТВ СРСР». Приблизно в лютому 1988 року заставка була змінена: кола стали нерухомими, зник напис «ТВ СРСР», а фон став світло-блакитним з білим градієнтом.
Перша половина 90-х
ред.З кінця 1991 року «Перша програма» перестала існувати, і її замінив «1-й канал Останкіно» у складі РДТРК «Останкіно» — заснованого на базі Держтелерадіо СРСР. Головами ДТРК «Останкіно» в різний час були Єгор Яковлєв та Олександр Яковлєв.
На початку 1995 року «Останкіно» остаточно втратило свої, в минулому лідерські щодо інших каналів, позиції. Соціологічні дані дослідження телевізійної аудиторії по Москві, що проводились в той час, показували, що «Останкіно» значно поступалося за обсягом аудиторії в денний час телеканалу 2х2, а у вечірні години — НТВ, у зв'язку з цим було прийнято рішення закрити телеканал. Указом Президента 6 жовтня 1995 року телерадіокомпанія «Останкіно» була ліквідована.
ОРТ і Перший канал
ред.- Громадська Російське Телебачення було створено за ініціативою Асоціації Незалежних телевиробників, яка об'єднувала телекомпанії BID, АТВ та Клас!. 29 листопада 1994 Президент Російської Федерації видає указ «Про вдосконалення експлуатації першого частотного (м. Москва) каналу телебачення та мережі його поширення»[3] згідно з яким перший телевізійний канал передавався Акціонерному Товариству «Громадське Російське Телебачення». Відповідно до цього ж указу співзасновник і співвласником Громадського Російського Телебачення ставала РДТРК «Останкіно». Першим Генеральним директором ОРТ став відомий тележурналіст Владислав Лістьєв, який незабаром вводить на своєму каналі мораторій на рекламу, Головою Ради Директорів ОРТ став Голова РДТРК «Останкіно» Олександр Яковлєв, Генеральним продюсером ОРТ став Костянтин Ернст[4]. Після вбивства Лістьєва генеральним директором телеканалу став Сергій Благоволін, генеральним директором телекомпанії BID — Олександр Любимов, а Борис Березовський з'явився як власник найбільшої частки акцій ОРТ. Були закриті ряд програм — «Політбюро» та «Дело», ведучим програми «Тема» став Дмитро Менделєєв, ведучими програми «Час пік» стали провідні нічного випуску новин Сергій Шатунов і Дмитро Кисельов. Основним політичним ток-шоу стала програма «Один на один», ведучим якої став Олександр Любимов. Виробником інформаційних програм для ОРТ стала ІТА РДТРК «Останкіно», при цьому вона спільно з телекомпанією REN-TV стала виробляти програму «Версії».
- 1 жовтня 1995 була закрита програма «Версії», а навколо REN-TV стала створювати телемережа — Незалежна Мовна Система і в 1997 році програми REN-TV стали виходити на окремому, 49-му каналі[5]. У вересні 1995 року були також закриті телегра «Зрозумій мене» і розважальна програма «Іванов, Петров, Сидоров», вироблялися телекомпанією АТВ, після чого «Зрозумій мене» стала виходити на НТВ, а «Іванов, Петров, Сидоров» на РТР. Після призначення Сергія Шатунова відповідальним випусковим новинних програм телеканалу ОРТ одним з ведучих програми «Час пік» став Андрій Разбаш. 12 жовтня 1995 була скасована РДТРК «Останкіно» і ОРТ стало самостійно виробляти інформаційні програми.
- У 1996 році Дирекцію інформаційних програм ОРТ очолила Ксенія Пономарьова. Ведучими програми «Час» стали Аріна Шарапова та Ігор Гмиза, провідними денних новин Ігор хохуля, Олександра Буратаева, Катерина Андрєєва, Кирило Клейменов. У жовтні 1996 року, після невдачі на ОРТ аналітичної програми «19.59» (аналітична програма «Воскресіння» була закрита в квітні 1996 року, після відходу з ОРТ Неллі Петкова, яка замінила в 1995 році колишнього ведучого програми Сергія Алексєєва) і закриття на НТВ програми «Характери» (замінила собою «Версії», що перейшли в жовтні 1995 року на НТВ), на ОРТ повернувся Сергій Доренко і став виходити підсумковий випуск програми «Час» отримав назву «Інформаційно-аналітична програма Час з Сергієм Доренком». У самому кінці 1996 року з ОРТ на REN-TV перейшов Дмитро Кисельов. Андрій Разбаш залишився єдиним ведучим програми «Час пік».
- У жовтні 1997 року Генеральним директором ОРТ стала Ксенія Пономарьова, а Дирекцію інформаційних програм ОРТ очолив Олександр Любимов (незабаром на посаді Генерального директора Телекомпанії BID його замінила Лариса Синельщикова).
- 12 лютого 1998 на зборах акціонерів ОРТ ЗАТ «Громадське російське телебачення» перетворено із закритого акціонерного товариства у відкрите[6]\.
- У 1998 році Генеральним директором ОРТ став Ігор Шабдурасулов, Дирекцію інформаційних програм ОРТ очолив Сергій Доренко. Замість програми «Час пік» стала виходити програма «Тут і зараз», ведучим якої став Олександр Любимов, який також обійняв посаду голови Ради директорів Телекомпанії BID. У 1999 році Борису Березовському належить 49 % акцій телеканалу.
- У 1999 році Генеральним директором ОРТ став Костянтин Ернст, Дирекцію інформаційних програм ОРТ очолила Тетяна Кошкарева. Сергій Доренко став вести іншу аналітичну програму, що отримала назву «Авторська програма Сергія Доренка», а інформаційно-аналітичну програму «Час» по суботах став вести Павло Шеремет і програма стала називатися «Аналітична програма „Час“». Ведучими програми «Час» стали Катерина Андрєєва та Кирило Клейменов, провідними денних випусків Ігор Гмиза та Олександра Буратаева. Випуск новин о 18:00 був збільшений до 25 хвилин, програма стала називати «Новини. Вечірній випуск», ведучою якої стали Жанна Агалакова та Ігор Вихухолєв.
- З січня по жовтень 2000 року, після відходу Павла Шеремета, програма Доренка стала виходити щосуботи, а ведучою т. зв. аналітичної програми стала Катерина Андрєєва і програма стала називатися «Час. Недільний випуск». Програма «Тут і зараз» стала виходити в рамках програми «Час», яка отримала назву «Час. Інформаційний канал». Олександра Буратаєва у зв'язку з обранням депутатом Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації покинула ОРТ.
- 27 серпня 2000 року, під час пожежі на Останкінської телевежі, мовлення ОРТ припинилося і перейшло на частоту телеканалу «Столиця», єдиного, який тоді працював у Москві. Протягом декількох днів функціонував Спільний канал ОРТ-РТР, на якому транслювалися передачі обох каналів. На екрані були обидва логотипи каналу: РТР (нині — телеканал «Росія») в лівому верхньому кутку і ОРТ (нині — «Перший канал») у правому верхньому кутку; внизу знаходився підпис «Спільний канал ОРТ-РТР».[7] В інших містах канали продовжували вести мовлення окремо.[8]
- У жовтні 2000 року на каналі відбулася «велика революція», тобто кардинальна зміна сітки мовлення. ОРТ переживав творчу криза, через що довелося закрити 12 програм[9]. В цей же час канал кардинально змінює оформлення.
Головний художник ОРТ (Першого каналу) Дмитро Ликино:
— Ми вирішили, що час криків пройшло. Ну, це як раніше в «нових росіян» була мода одягатися від Армані, а потім від цього стали йти. Всі останні роки головним словом в оформленні ОРТ був пафос. Зараз ми перестали самостверджуватися, щось викрикувати, взагалі прибрали весь цей варварський грубий стиль (нехай і подобався телеглядачам). Раніше було Громадське російське телебачення, тепер просто Перший канал. Раніше було щось «головне про старий», а тепер абсолютно нова естетика. Ми повністю відмовилися від комп'ютерної графіки, намагаємося знімати оформлення, як живе кіно. Забавно, але зараз ми вичищаємо все те, чим раніше пишалися.
<…> Тепер замість голубів в заставках ширяє скляна установка — «магічне дзеркало реальності». Для того щоб змусити здоровенну штуковину «парити», знадобився спеціальний кран і троси. Одна з заставок знімалася в аеропорту «Домодєдово» — якраз коли приземлився черговий рейс. Натовп, побачивши насувається дзеркальне споруда, мало не повернула назад у літак.[10]
- Восени 2000 року «Авторська програма Сергія Доренка» була закрита, а Дирекцію інформаційних програм ОРТ очолив Сергій Горячев. Незабаром була закрита і програма «Час: Недільний випуск». До 2001 року ОРТ не мало власних недільних аналітичних програм, а замість них виходило виконуюче функції підсумкової програми аналітичне ток-шоу «Пори», ведучими якого стали Володимир Познер та Жанна Агалакова[11]. У цьому ж році була закрита програма «Тема».
- У квітні 2001 року були закриті програма «Погляд» та «Тут і зараз», а Олександр Любимов був призначений Першим заступником Генерального Директора ОРТ / Першого каналу, пробувши на цій посаді до весни 2003 рік а[12]. Восени 2001 року нічний випуск новин був закритий[13], а замість нього стала виходити інформаційно-аналітична програма «Нічний час», ведучим якої став колишній кореспондент каналу Андрій Батурин, а пізніше і перейшов з НТВ Петро Марченко.
- 29 липня 2002 року на річних зборах акціонерів ОРТ прийнято рішення про перейменування телекомпанії.[14][15]
- 2 вересня 2002 року телекомпанія ОРТ поміняла свою назву і стала називатися ВАТ «Перший канал», міжнародне відділення — ЗАТ «Перший канал. Всесвітня Мережа», компанія з виробництва відеокасет, згодом DVD-дисків — «Перша Відеокомпанія», а музичний лейбл звукозапису — «Перший музичний лейбл». Причина перейменування — зміна особи, зникнення багатьох передач, багато років виходили на ОРТ.
- Восени 2002 року «Пори» стали виходити в ефір о 18:00, а в липні 2003 року недільний випуск програми «Час» відновили, його ведучими стали Петро Марченко та Андрій Батурин[16].
- З 24 березня 2003 року, з метою «[17]» Перший канал перейшов на цілодобове мовлення, випуски новин виходили щогодини. Були залучені всі основні ведучі новин: Катерина Андрєєва, Кирило Клейменов, Петро Марченко, Андрій Батурин, Ольга Кукурекин, Жанна Агалакова, Євген Агошков, а також Володимир Познер та Світлана Сорокіна. Через деякий час цілодобове мовлення було скасовано. З 1 жовтня 2003 року було запущено цілодобове мовлення на постійній основі[18].
- У листопаді 2003 року відбувся перехід на часткове стерео оповіщення.[19] Телеканал стає найприбутковішим серед всіх російських телеканалів.[20]. З листопада 2003 по 14 грудня 2008 в лівому нижньому кутку екрана періодично стояв логотип стереозвучання у вигляді двох перехрещених квадратів[21] — розпізнавальний знак для передач у форматі стерео. Використовувався в телепередачах «Останній герой», «Можеш? Заспівай !», «Вгадай мелодію», «Фабрика зірок», «Великі гонки», «Дві зірки», «Новорічна ніч на Першому каналі», в деяких фільмах, серіалах, трансляціях, концертах і розважальних передачах каналу. Останній раз цей ідентифікатор з'явився в ефір 14 грудня 2008 року і був прибраний.
- У 2005 році була закрита програма «Нічний час», а нічний випуск новин був відновлений. Недільний випуск також зазнав значних змін (збільшив хронометраж з 45 хвилин до 1 години, його ведучим став Петро Толстой, а програма стала називатися «Недільне Час») (до цього ведучий говорив «Підсумки тижня, що минає в недільній програмі Час …»[22]). Програма «Основний інстинкт» була замінена програмою «Судіть самі». Телеканал покидають Євген Агошков та Світлана Сорокіна[23].
- У 2008 році на місці колишньої концертної студії «Останкіно»[24] був запущено новий інформаційний комплекс. Здійснено перехід з аналогового на цифрове мовлення[25].
- 1 квітня 2010 Першому каналу виповнилося 15 років.
- 1 червня 2011 Перший канал, першим з федеральних каналів Росії, перейшов на формат мовлення 16:9 (для цифрового та супутникового мовлення), а так само на 14:9 (для звичайної антени і кабельних аналогових мереж). До кінця липня показ реклами відбувався у форматі 4:3 (деякі ролики змогли прилаштуватися до формату Першого). З 1 серпня реклама повністю перейшла на новий формат Першого каналу.
- У різні часи на ОРТ починали віщати інші незалежні мовники, наприклад Міждержавна телерадіокомпанія «Мир» з програмою «Разом» (Новини країн СНД)
Хронологія назв телеканалу
ред.Дата | Назва |
---|---|
22 березня 1951 — 24 грудня 1991 | «Перша програма ЦТ СРСР» |
25 грудня 1991 — 31 березня 1995 | «1 канал Останкіно» |
1 квітня 1995 — 1 вересня 2002 | «Громадське Російське Телебачення» |
28 серпня 2000 — 3 вересня 2000 (Москва і область) | «Спільний канал ОРТ + РТР» (через пожежу на Останкінській телевежі в Москві) |
2 вересня 2002 — по наш час | Перший канал |
Слогани
ред.- «В ефірі телебачення Останкіно» — з 1991 по 1995 рік.
- «Це — Перший!» — Весна і літо 1995 рік.
- «Подивимося?», — З 1999 по 2003 рік.
- «Перший покаже» — з 2003 по 2005 рік.
- «Формула Першого» — з 2006 по 2007 рік.
- «Команда Першого. Аси ефіру» — з 2007 по 2009 рік.
- «Шанс на свіже телебачення», «Право на свіже телебачення», «Пора свіжого телебачення», «Час свіжого телебачення» — з 2009 року по лютий 2011 року.
- З 1 березня 2011 слоган не звучить в ефірі.
Мовлення
ред.Ефірне мовлення здійснюється за системою аналогового кольорового телебачення SECAM, формат 14:9 — для звичайної антени і кабельних аналогових мереж) і 16:9 — для цифрового та супутникового мовлення (до 1 червня 2011 мовлення відбувалося у форматі 4:3). З листопада 2003 року канал частково перейшов на стерео оповіщення.[26] 1 червня 2011 року Перший канал, першим з федеральних каналів Росії перейшов у формат мовлення 14:9 (для звичайної антени і кабельних аналогових мереж) і 16:9 (для цифрового та супутникового мовлення). Перший канал входить до складу першого мультиплексу цифрового телебачення DVB-T. Телеканал мовить у кабельній мережі НКР в Москві на частоті 223,25 МГц. Також Перший канал має чотири тимчасових дублі для мовлення на східні регіони Росії, що транслюються через супутник. C 2011 транслює також по радіо.
Перший канал. Всесвітня Мережа
ред.Мовленням Першого каналу за кордоном з 1999 по 2002 рр.. займалося ЗАТ «ОРТ-міжнародне», а з 2002 року до цього дня — ЗАТ «Перший канал. Всесвітня Мережа», чиє мовлення охоплює весь світ.
Супутникове мовлення
ред.Супутникове мовлення здійснюється в пакетах НТВ-Плюс, Триколор ТВ, Платформа DV, Телекарта ТВ, Оріон Експрес, GlobeCast, Спутниковое МТС ТВ.
Телевізійний канал володіє самим інформаційно наповненим телетекстом з російських каналів і містить в собі:
- Програму передач всіх загальноросійських каналів
- Прогноз погоди по країні, Європі і світовим курортам
- Курси валют
- Новини, Спорт
- Анонси передач
- Субтитри для деяких програм
- Рекламу, оголошення та довідкові телефони
- Кухні народів світу
- Корисні поради
- Час
- Дата
Акціонери
ред.- Уряд Російської Федерації — 75 %
- Національна Медіа Група — 25 %
Керівники
ред.Генеральні директори
ред.- Владислав Лістьєв (1995)
- Сергій Благоволін (1995—1997)
- Ксенія Пономарьова (1997—1998)
- Ігор Шабдурасулов (1998—1999)
- Костянтин Ернст (з 1999)
Генеральні продюсери
ред.- Костянтин Ернст (1995—2001)[27]
- Олександр Файфман (з 2001)
Голови Ради Директорів
ред.- Олександр Яковлєв (1995—1998)
- Віталій Ігнатенко (1998—2001)
- Михайло Піотровський (2001—2005)[28]
- Сергій Наришкін (2005—2009)[29]
- Сергій Собянін (2009[30] −2010)
- Анатолій Торкунов (з 2011)[31]
Перші заступники Генерального директора
ред.- Бадрі Патаркацишвілі (до 2001[32])
- Олександр Любимов (2001—2003[33])
- Олександр Цекало (2007—2009)
- Олександр Файфман (2009-н. В.)
Директори громадських зв'язків
ред.- Ігор Буренков (2000—2007)
- Лариса Кримова (з 2007[34])
Дирекції
ред.Дирекція інформаційних програм
ред.Виробництвом інформаційних програм для Першого каналу займається Дирекція інформаційних програм Першого каналу. Інформаційними програмами Громадського Російського Телебачення стали «Новини» і «Время» вироблялися спільно з Інформаційним Телевізійним Агентством до 1996 року, а з 10 березня 1996 самостійно і Версії (ведучий — Сергій Доренко) вироблялися спільно з Телекомпанією REN-TV, закрито 1 жовтня 1996 року, аналітичною програмою залишалося «Воскресіння» (ведучий — Сергій Алексєєв, незабаром покинув ОРТ) вироблялося спільно з Інформаційним Телевізійним Агентством, замінена програмою «19.59», яка також була незабаром закрита, а з жовтня 1996 року «Час» (ведучий — Сергій Доренко). Таким чином в основу інформаційної служби Громадського Російського Телебачення повністю лягла інформаційна служба Російської Державної Телерадіокомпанії «Останкіно».
Головні продюсери
ред.- Ксенія Пономарьова (1996—1997)
- Сергій Доренко (1998—1999)
- Рустам Нурзікулов (1999—2000)
Заступники директора Дирекції інформаційних програм
ред.- Михайло Світличний (1995 -?)
Директори
ред.- Олександр Любимов (13 жовтня 1997 — березня 1998)
- Тетяна Кошкарева (червень 1999 — вересень 2000)
- Сергій Горячев (з вересня 2000 по 2004 рік)[35]
- Кирило Клейменов (з 2004)[36]
Дирекція кінопоказу
ред.З 1995 року продюсером Дирекції кінопоказу є Анатолій Максимов[37].
Дирекція спортивних програм
ред.З 1995 року директором Дирекції спортивних програм є Микола Малишев. Основні спортивні коментатори і ведучі новин спорту каналу в 2000-ті роки — Віктор Гусєв, Костянтин Виборнов (звільнився у 2009 році), Володимир Топільська, Володимир Гомельський, Андрій Голованов, Володимир Гендлін та інші.
Студія спецпроєктів
ред.Підрозділ, який займається виробництвом ток-шоу для Першого каналу («Нехай говорять», «Основний інстинкт», «Судіть самі», «Малахов +» і Перший канал. Основний інстинкт <! — Заголовок доданий ботом -->])
Ведучі каналу
ред.На даний момент голосом каналу є Олексій Неклюдов, однак з липня 2011 року досі невідомо, чи знаходиться в даний час у відпустці або повернувся.
Ведучі та співробітники минулих років
ред.У творчому колективі каналу в різний час працювали такі відомі люди:
Програми
ред.Музичні оформлювачі
ред.- 1995 — Володимир Рацкевіч
- 1995–2001 — Сергій Чекрижов (музику виконує група «Нещасний випадок», аранжування мелодії Свиридова до програми «Час» звучить дотепер)
- 2000–2022 — Олег Литвишко
- Павло Єсенін — вечірня програма «Новини»
Кінопроєкти
ред.Перший канал брав участь у зйомці та просуванні деяких російських фільмів:
- «Особливості національного полювання в зимовий період» (2000)
- «72 метри» (2004);
- «Нічний дозор» (2004);
- «Турецький гамбіт» (2005);
- «Грозові ворота» (2006);
- «Денний дозор» (2006);
- «Князь Володимир» (2006).
- «Іронія долі. Продовження» (2007—2008);
- «Кохання-зітхання 2» (2008);
- «Ялинки» (2010);
- «Край» (2010);
- «Лускунчик і Щурячий Король» (2011)
- «Висоцький. Дякую, що живий» (2011)
Канал також брав участь у роботі над історико-художнім фільмом Андрія Кравчука «Адмірал».
Блокування
ред.Після початку російської збройної агресії проти України у 2014 році та повномасштабного вторгнення у 2022 році канал заблокували в деяких країнах через поширення російської пропаганди, зокрема в Україні, Молдові[38].
Критика
ред.Завдяки телеведучому Сергію Доренку, в 1990-ті роки канал агресивно й не завжди аргументовано критикував опозиційних політиків, з'явилося поняття «телекілера» («медіакілер») [39]. Олександр Мельман стверджує, що під час катастрофи човна «Курськ» Доренко виконував замовлення Бориса Березовського[40].
Деякі документальні фільми каналу звинувачуються в упередженості й необґрунтованість висловлених ідей:
- Фільм «Війна 08.08.08. Мистецтво зради „викликав гостру реакцію української влади[41];
- Фільм «Операція» «Кавказ» викликав критику журналістів радіо «Свобода»[42];
- У фільмі «Цвіль» були задіяні явно спірні факти, що отримало негативні відгуки в ЗМІ[43].
У програмі «Час» від 20 вересня 2009 року був показаний завідомо хибний переклад президента Обами, і, таким чином, автором опублікованих на YouTube роликів[44] робиться висновок, що Перший канал — «засіб для обдурення росіян».
Під час демократичних подій «Євромайдану» прийняла активну позицію на дезінформацію подій в Україні.
Цікаві факти
ред.- Костянтин Ернст працює на Першому каналі з 1995 року.
- Логотип «Одиниця з роздвоєним низом» встановив абсолютний рекорд на каналі: він використовується в правому верхньому куті екрану вже 11 років. Він як і раніше використовується на каналі, незважаючи на його новий формат.
- Попри те, що сам канал уже мовить у форматі 16:9, на офіційному сайті телеканалу записи передач з невідомих причин досі розміщуються у форматі 4:3.
- Щороку 23 лютого, 8 березня, 9 травня і з 31 грудня по 3 січня телеканал транслюється без реклами. Ця практика була запущена в 1999 році [1] [Архівовано 25 липня 2012 у Wayback Machine.] і застосовується досі
- Логотип «Одиниця з роздвоєним низом» дуже схожа на логотип німецького телеканалу ARD
Див. також
ред.Примітки
ред.- ↑ Реєстр ліцензій на діяльність з телерадіомовлення[недоступне посилання](рос.)
- ↑ si5796/p214 Літо в широкому форматі — Акції Першого — Перший канал
- ↑ DocumID 43783.html. Архів оригіналу за 11 серпня 2014. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Що `Перший канал` зробив першим — Публікації — Перший канал. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Коммерсант-Газета — Пряма мова <! — Заголовок доданий ботом -->. Архів оригіналу за 29 жовтня 2013. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 21 лютого 2015. Процитовано 15 січня 2012.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Новини NEWSru.com:: У Москві почалося спільне мовлення ОРТ і РТР. Архів оригіналу за 28 липня 2013. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Канали ОРТ і РТР віщають на територію РФ за винятком Москви і Московської області. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ ОРТ не до шоу <! — Заголовок доданий ботом ->. Архів оригіналу за 8 листопада 2011. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ [ http://www.autoteks.ru/news/Ort_sneslo_yicko_ne.html [Архівовано 27 березня 2009 у Wayback Machine.] ОРТ знесло яєчко, не золоте, а просте]
- ↑ Познер і Агалакова йдуть на зміну Доренко?. Публікації — Перший канал. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Новини NEWSru.com:: Олександр Любимов і Микола Ніколаєв залишають «Перший канал». Архів оригіналу за 11 січня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ ОРТ клонували програму «Час». Архів оригіналу за 22 вересня 2013. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ На зборах акціонерів ОРТ прийнято рішення про перейменування телекомпанії — Перший канал. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 7 лютого 2012.
- ↑ Новини NEWSru.com:: Костянтин Ернст пропонує перейменувати ОРТ в Перший канал. Архів оригіналу за 3 березня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Анонси від Першого каналу на 14.01.2004 10:00:03 (tv.news.1tv.anons): Розсилка: Subscribe.Ru. Архів оригіналу за 3 січня 2015. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ повнішого і детального інформування російських глядачів про останні події в Іраку. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Нічний сон скасовується — Публікації — Перший канал. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Вперше на російському ТБ. Стереозвук на Першому каналі. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 7 лютого 2012.
- ↑ Стереозвук на Першому каналі. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 7 лютого 2012.
- ↑ Влітає У ОБИДВА ВУХА . І в копієчку. Архів оригіналу за 24 жовтня 2013. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ [ http://www.lenizdat.ru/a0/ru/pm1/c-1033789-0.html[недоступне посилання] Петро Толстой поміняє «Третій канал» на «Перший»]
- ↑ Новини NEWSru.com:: У новому телевізійному сезоні глядачі не побачать багатьох програм і ведучих (СПИСОК змін). Архів оригіналу за 3 березня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Огонек: Гіперболоїд Першого. Архів оригіналу за 24 вересня 2015. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ У Першого каналу нова новинна студія — Перший канал. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Початок стерео трансляція на Першому. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 7 лютого 2012.
- ↑ Костянтин Ернст передав свої продюсерські повноваження Олександру Файфману. Архів оригіналу за 13 листопада 2013. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Головою Ради директорів ОРТ обраний директор Державного Ермітажу Михайло Піотровський <! — Тема доданий ботом -->. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Новини NEWSru.com:: Головою Ради директорів «Першого каналу» обрано голову апарату уряду РФ <! — Заголовок доданий ботом -->. Архів оригіналу за 3 березня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ ВІДОМОСТІ — Коротенько <! — Заголовок доданий ботом — ->. Архів оригіналу за 7 лютого 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Новини NEWSru.com:: Головою ради директорів Першого каналу став ректор МДІМВ <! — Тема доданий ботом -->. Архів оригіналу за 5 березня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Журнал Теле-Супутник — 5 (67) Новини телекомпаній <! — Заголовок доданий ботом -->. Архів оригіналу за 18 січня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Зміна телевізійних кадрів | LOZINSKI10.NAROD.RU <! — Заголовок доданий ботом -->. Архів оригіналу за 6 квітня 2013. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Перший канал. Офіційний сайт. Особи. Лариса Кримова <! — Заголовок доданий ботом -->. Архів оригіналу за 30 грудня 2011. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ На ОРТ поміняли інформаційне начальство <! — Заголовок доданий ботом ->. Архів оригіналу за 25 липня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ Кирило Клейменов повернувся на Перший / / KP.RU <! — Заголовок доданий ботом -> [Архівовано 4 березня 2015 у Wayback Machine.] Кирило Клейменов очолив «Новини» «Першого каналу» [Архівовано 25 липня 2012 у Wayback Machine.]
- ↑ Анатолій Максимов — біографія — російські продюсери — Кіно-Театр . РУ <! — Заголовок доданий ботом -->. Архів оригіналу за 15 січня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ У Молдові заблокували доступ до 22 пропагандистських телеканалів РФ. РБК-Украина (укр.). Процитовано 26 жовтня 2023.
- ↑ ПОЧІМ СОВІСТЬ?. Архів оригіналу за 15 серпня 2014. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ «Курська» аномалія — Суспільство МК. Архів оригіналу за 3 лютого 2011. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ УНА-УНСО має намір подати в суд у зв'язку з фільмом“ Війна 08.08.08. Мистецтво зради»[недоступне посилання з квітня 2019]
- ↑ Операція «Кавказ». Перший канал знайшов ворогів Росії. Архів оригіналу за 13 листопада 2010. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ / Як відрізнити науково-популярний фільм від підробки?. Архів оригіналу за 15 січня 2012. Процитовано 15 січня 2012.
- ↑ .com / watch? v = Zr6KDSKluaw YouTube — Брехня Першого каналу. Архів оригіналу за 18 березня 2017. Процитовано 26 квітня 2019.
Посилання
ред.- - Офіційний російський вебсайт [Архівовано 15 січня 2012 у Wayback Machine.] (рос.)
- ITV.1TV.Ru [Архівовано 27 березня 2012 у Wayback Machine.], Stream.1TV.Ru [Архівовано 17 березня 2012 у Wayback Machine.], TV/dvr/ch1.shtml 1Internet.TV[недоступне посилання з липня 2019], Live.1Internet.TV[недоступне посилання з липня 2019] або Live .1 Internet.TV[недоступне посилання з липня 2019] — Пряме (потокове) мовлення «Первого канала'»
- * / http://1tv.ru/ Офіційний сайт Першого каналу(сторінки, збережені в архівах)
- * / www.ortv.ru/ ortv.ru — старий сайт Громадського російського телебачення (сторінки з архіву Інтернету)
- 1TVRus.Com — Перший канал. Закордонне і тематичне мовлення [Архівовано 22 березня 2015 у Wayback Machine.]
- Телевізійна програмаПершого каналуна сьогодні [Архівовано 26 вересня 2019 у Wayback Machine.] на офіційному вебсайті [Архівовано 21 березня 2022 у Wayback Machine.] компанії «Сервіс-ТБ»
Це незавершена стаття про телебачення. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |