Борушенко-Моро Лариса Павлівна
Лариса Павлівна Боруше́нко-Мо́ро (нар. 18 червня 1944[1], м. Катовиці, нині Польща) — українська піаністка в діаспорі. Дочка Павла Борушенка, сестра Оксани Борушенко. Лауреат премії Національного конкурсу фортепіано (штат Баїя, Бразилія, 1966). Проживає у Бразилії.
Борушенко-Моро Лариса Павлівна | |
---|---|
Основна інформація | |
Повне ім'я | Лариса Павлівна Борушенко |
Дата народження | 18 червня 1944 (80 років) або 1940 |
Місце народження | Катовиці, Катовицький повітd, Польська Народна Республіка або Бариш, Бучацький район, Тернопільська область, Українська РСР, СРСР |
Громадянство | Бразилія |
Професії | піаністка |
Освіта | Федеральний університет Параниd (1964) |
Інструменти | фортепіано |
Батько | Борушенко Павло |
Життєпис
ред.Батько — Павло Борушенко, уродженець містечка Бариш, нині село Бучацького району Тернопільської області, Україна[2].
У 1964 році закінчила студії бібліотекознавства Паранського університету й одночасно Паранську школу музики та образотворчого миства (м. Куритиба, Бразилія; 1965, викл. Р. Франк). Удосконалювала майстерність у США та Австрії. Навчалась на курсах А. Естрелла, Д. Ласімоне, Ж. Клайна, Г. Алімонда.
Від 1969 — професор-асистент музики консерваторії у м. Велас-Артес (шт. Парана).
Учасниця конкурсів у Сан-Пауло, Ріо-де-Жанейро. Солістка симфонічного оркестру Федерального університету Парани, оркестру «Антиква де Куритиба».
Сольні концерти в містах Бразилії (від 1964), США (від 1968), Канади (від 1987), Німеччини (від 1993), України (від 1994). Виконує твори Е. Вілла-Лобоса, Е. Кріґера, Е. Назарета, Б. Бартока, С. Прокоф'єва, В. Барвінського, М. Лисенка, А. Кос-Анатольського, М. Колесси, Й.-С. Баха, Ф. Шопена, Й. Гайдна. Грі Борушенко притаманний дзвінкий, підкреслено-випуклий виклад, яскраве акцентування, оптимістичний характер звучання.
Примітки
ред.- ↑ Вказано також бл. 1940, містечко Бариш
- ↑ Весна Х. Борушенко Павло // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 175. — ISBN 966-528-197-6.
Література
ред.- Воробкевич Т. Грала, ніби чеканила золоті скіфські мініатюри // За вільну Україну. — 1994. — 4 листопада.
- Дуда І., Гаврильцьо І. Борушенко-Моро Лариса Павлівна // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 175. — ISBN 966-528-197-6.
- Железняк М. Борушенко Лариса Павлівна [Архівовано 27 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ, Коорд. бюро Енцикл. Сучас. України НАН України. — К. : Поліграфкнига, 2004. — Т. 3 : Біо — Бя. — С. 375. — ISBN 966-02-2682-9.
Це незавершена стаття про музиканта або музикантку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Це незавершена стаття про особу Бразилії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |