Антоній (Зубко)
Архієпископ Антоній (Антоній Григорович Зубко; 2 липня 1797 — 15 лютого 1884, Каунас) — білоруський та литовський релігійний діяч. Греко-католицький богослов і філософ. Перший ректор Литовської греко-католицької духовної семінарії. Відомий участю в ліквідації Уніатської церкви в Росії (так званий Полоцький собор) та запровадженні в Білорусі синодального московського православ'я.
Архієпископ Антоній | |
![]() | |
Антоній (Зубко), архієпископ Мінський та Бобруйський. | |
Альма-матер: | Вільнюський університет, Полоцька єзуїтська академія (1818) і Q15379787? (1816) |
---|---|
Діяльність: | католицький священник, католицький єпископ |
Ім'я при народженні: | Антоній Григорович Зубко |
Народження: | 2 липня 1797 Bielajed, Malasitnianski Sieĺsavietd, Білорусь |
Смерть: | 15 лютого 1884 (86 років) Ковно, Російська імперія |
Чернецтво: | 1824 |
Нагороди: | |
Єпископ Берестейський Уніатської церкви в Росії; єпископ Російської православної церкви (безпатріаршої); від 28 січня 1840 року — єпископ Мінський та Бобруйський, від 1841 року керував єпархією в сані архієпископа.
Діяльність
ред.Був одним із помітних представників греко-католицького духовенства Білорусі. Був найближчим помічником греко-католицького єпископа Литовського Йосипа (Семашка) у справі запровадження синодального московського православ'я[1]. На Полоцькому церковному соборі 1839 р. Антоній брав участь у підписанні акту про з'єднання уніатів із православ'ям.
Антоній багато займався природознавством, однак його праці у цій царині не були опубліковані. Залишив записки «Про греко-уніатську церкву у Західному краї Росії».
Життєпис
ред.Народився в сім'ї греко-католицького священника. Навчався у місцевого органіста.
1809 року поступив до Полоцької греко-католицької семінарії, потім до Полоцької єзуїтської академії, яку закінчив 1818 року зі ступенем кандидата філософії.
1822 року закінчив Віленську католицьку семінарію при Віленському університеті зі ступенем кандидата богослов'я.
Греко-католицький священик та єпископ
ред.Викладав у Полоцькій греко-католицькій семінарії логіку, риторику, церковну та загальну історію, моральне богослов'я.
1824 року рукопокладений целібатом у священника полоцького катедрального греко-католицького собору і призначений членом Полоцької греко-католицької консисторії.
1825 року зведений в сан протоієрея і посланий від Полоцької єпархії у Санкт-Петербург асесором Римсько-католицької колегії по уніатському департаменту.
1827 року відряджений у Жировичі для відкриття Литовської духовної семінарії.
1828 року назначений першим ректором Литовської духовної семінарії.
18 квітня 1832 — старший соборний протоієрей.
1834 — хіротонія в єпископа Берестейського, вікарія греко-католицької Литовської єпархії.
Православний архієрей
ред.Після ліквідації Уніатської церкви в Росії 28 січня 1840 року призначений на православну Мінську та Бобруйську катедру. 1841 року зведений в сан архієпископа.
Через хворобу Антоній написав прохання про звільнення.
1848 року прохання було задоволене, після чого мешкав спочатку при архієрейському домі в Мінську, потім у Жировицькому монастирі, а останні 20 років — у Пожайському монастирі у Литві, який російська влада відібрала у католиків. У тому ж монастирі й помер.
Примітки
ред.- ↑ Записки Йосипа митрополита Литовського, видані Імператорською академією наук за заповітом автора: Т. 1-3. — СПб.: тип. имп. А. Н., 1883. — Т. 1. — 745 с.: 1 л. портр.; Т. 2. — 786 с.: 1 л. портр.; Т. 3. — 1042 с.: 1 л. портр.
Джерела
ред.- Антоний (Зубко), архиеп. О Греко-Униатской Церкви в Западном крае России // Сборник статей, изданных Св. Синодом по поводу 50-летия воссоединения с Православной Церковью западно-русских униатов. СПб., 1889. С. 38—76.
Посилання
ред.- (рос.) Антоний (Зубко Антоний Григорьевич) [Архівовано 30 березня 2015 у Wayback Machine.]
- (рос.) Александр Романчук. Воссоединение униатов и исторические судьбы белорусского народа [Архівовано 24 вересня 2015 у Wayback Machine.]