Йозеф Гарпе
Йозеф Гарпе (нім. Josef Harpe; нар. 21 вересня 1887, Гельзенкірхен — пом. 14 березня 1968, Нюрнберг) — німецький воєначальник часів Третього Рейху, генерал-полковник (1944) Вермахту. Один з 160 кавалерів Лицарського хреста Залізного хреста з дубовим листям та мечами (1944). За часів Другої світової війни командував танковим корпусом, танковими арміями та групою армій німецьких військ.
Йозеф Гарпе | ||
---|---|---|
Josef Harpe | ||
![]() | ||
Народження | 21 вересня 1887![]() | |
Смерть | 14 березня 1968 (80 років)![]() | |
Країна | ![]() ![]() ![]() | |
Приналежність | ![]() ![]() | |
Рід військ | піхота танкові війська | |
Роки служби | 1909–1945 | |
Звання | ![]() | |
Командування | 2-га моторизована дивізія 12-та танкова дивізія 41-й моторизований корпус 41-й танковий корпус 9-та армія 4-та танкова армія Група армій «A» 5-та танкова армія | |
Війни / битви | ||
Нагороди |
| |
![]() |
Біографія
ред.Поступив на військову службу в вересні 1909 року в 56-й піхотний полк. У листопаді 1914-січні 1915 року командував ротою 56-го піхотного полку. З січня 1915 по листопад 1917 року — полковий ад'ютант 56-го піхотного полку. У січні 1918 року поранений. Потім служив в штабі 2-ї дивізії морської піхоти.
Після війни продовжив службу в рейхсвері. З 1922 року служив у автотранспортному батальйоні, з лютого 1928 по квітень 1931 року — у військовому міністерстві в інспекції транспортних військ.
У квітні 1931 року офіційно звільнений з військової служби, оскільки з травня 1931 до жовтня 1933 року керував в СРСР військовим навчальним центром в Казані (так звана школа «Кама», де німецькі інструктори, формально — колишні офіцери, навчали радянських курсантів використанню бойових машин).
З листопада 1933 року знову на військовій службі в німецькій армії, в навчальному центрі транспортних військ (Цоссен). З жовтня 1935 року — командир 3-го танкового полку. Брав участь в окупації Судетської області та Чехії-Моравії, нагороджений двома медалями.
З серпня 1939 року — командир 1-ї танкової бригади. Учасник Польської кампанії. У жовтні 1940 року прийняв командування, яка під його керівництвом була в січні 1941 року переформована в 12-ту танкову дивізію. Під час операції «Барбаросса» 12-а танкова дивізія наступала на Мінськ, Смоленськ у складі групи армій «Центр», з вересня 1941 року — на Ленінград в складі групи армій «Північ». У січні 1942 року призначений командувачем 41-м танковим корпусом. З листопада 1943 року — командувач 9-ю армією. У травні 1944 року призначений командувачем 4-ю танковою армією. У вересні 1944 року очолив групу армій «Північна Україна» (перейменована в групу армій «А»).
17 січня 1945 року знятий з посади і відправлений в резерв командування сухопутних сил після прориву радянських військ в ході Вісло-Одерської операції. З 9 березня 1945 року — командувач 5-ю танковою армією на Західному фронті, 17 квітня 1945 року взятий в американський полон. До 14 квітня 1948 року перебував в таборі для військовополонених.
Нагороди
ред.- Залізний хрест
- 2-го класу (21 вересня 1914)
- 1-го класу (3 вересня 1915)
- Нагрудний знак «За поранення» в чорному (20 травня 1918)
- Почесний хрест ветерана війни з мечами
- Медаль «За вислугу років у Вермахті» 4-го, 3-го, 2-го і 1-го класу (25 років) (2 жовтня 1936) — отримав 4 нагороди одночасно.
- Медаль «У пам'ять 13 березня 1938 року»
- Медаль «У пам'ять 1 жовтня 1938» із застібкою «Празький град»
- Іспанський хрест в бронзі з мечами
- Застібка до Залізного хреста 2-го і 1-го класу
- Нагрудний знак «За танкову атаку» в сріблі
- Лицарський хрест Залізного хреста з дубовим листям і мечами
- лицарський хрест (13 серпня 1941)
- дубове листя (№55; 31 грудня 1941)
- мечі (№36; 15 вересня 1943)
- Медаль «За зимову кампанію на Сході 1941/42»
- Орден Корони Румунії, великий офіцерський хрест з мечами
- Німецький хрест в золоті (19 лютого 1943)
- Відзначений у Вермахтберіхт (1 січня 1944)
Військова кар'єра
- 28 вересня 1909 — фанен-юнкер
- 1 березня 1910 — фанен-юнкер-унтер-офіцер
- 17 травня 1910 — фенріх
- 20 березня 1911 — лейтенант
- 15 квітня 1915 — обер-лейтенант
- 18 квітня 1918 — гауптман
- 1 квітня 1931 — майор
- 1 серпня 1934 — оберст-лейтенант
- 1 січня 1937 — оберст
- 30 серпня 1940 — генерал-майор
- 15 січня 1942 — генерал-лейтенант
- 1 червня 1942 — генерал танкових військ
- 20 травня 1944 — генерал-полковник
Див. також
ред.Література
ред.- Die Ordensträger der Deutschen Wehrmacht (CD), VMD-Verlag GmbH, Osnabrück, 2002
- Fellgiebel W.P., Elite of the Third Reich, The recipients of the Knight's Cross of the Iron Cross 1939-1945: A Reference, Helion & Company Limited, Solihull, 2003, ISBN 1-874622-46-9
- Gerd F. Heuer. Die Generalobersten des Heeres, Inhaber Höchster Kommandostellen 1933–1945. — 2. — Rastatt: Pabel-Moewig Verlag GmbH, 1997. — 224 p. — (Dokumentationen zur Geschichte der Kriege). — ISBN 3-811-81408-7
- Berger, Florian (2000). Mit Eichenlaub und Schwertern. Die höchstdekorierten Soldaten des Zweiten Weltkrieges. Wien, Austria: Selbstverlag Florian Berger. ISBN 3-9501307-0-5.
- Fellgiebel, Walther-Peer (2000). Die Träger des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939–1945. Friedburg, Germany: Podzun-Pallas. ISBN 3-7909-0284-5.
- Patzwall, Klaus D. and Scherzer, Veit (2001). Das Deutsche Kreuz 1941–1945 Geschichte und Inhaber Band II. Norderstedt, Germany: Verlag Klaus D. Patzwall. ISBN 3-931533-45-X.
- Schaulen, Fritjof (2003). Eichenlaubträger 1940–1945 Zeitgeschichte in Farbe I Abraham — Huppertz. Selent, Germany: Pour le Mérite. ISBN 3-932381-20-3.
- Scherzer, Veit (2007). Ritterkreuzträger 1939–1945 Die Inhaber des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939 von Heer, Luftwaffe, Kriegsmarine, Waffen-SS, Volkssturm sowie mit Deutschland verbündeter Streitkräfte nach den Unterlagen des Bundesarchives. Jena, Germany: Scherzers Miltaer-Verlag. ISBN 978-3-938845-17-2.
- Helden der Wehrmacht III — Unsterbliche deutsche Soldaten. München, Germany: FZ-Verlag GmbH, 2007. ISBN 978-3-924309-82-4.
- Reichswehrministerium (Hg.): Rangliste des Deutschen Reichsheeres, Mittler & Sohn Verlag, Berlin 1930, S. 131
Посилання
ред.- Generaloberst Josef Harpe
- Josef Harpe @ Lexikon der Wehrmacht [Архівовано 4 січня 2009 у Wayback Machine.]
- Josef Harpe @ das-ritterkreuz.de [Архівовано 16 липня 2011 у Wayback Machine.]
- Josef Harpe @ Axis Biographical Research
- Harpe, Josef [Архівовано 13 квітня 2009 у Wayback Machine.] — нагороди генерал-полковника Гарпе (англ.)
Примітки
ред.
Це незавершена стаття про військового діяча або діячку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |