Користувач:Romkabaz/Базелюк Володимир Олександрович
Romkabaz/Базелюк Володимир Олександрович | ||||
---|---|---|---|---|
Народився | 28 березня 1961 Мальованка (Шепетівський район) | |||
Помер | 20 травня 2020 (59 років) Житомир | |||
Поховання | Романів (смт) | |||
Громадянство | ![]() ![]() | |||
Національність | Українець | |||
Alma mater | Житомирський державний університет імені Івана Франка | |||
Мова творів | ![]() ![]() | |||
Партія | КПУ, Блок Юлії Тимошенко | |||
Нагороди |
| |||
| ||||
Базелюк Володимир Олександрович, (нар. 28 березня 1961 року у с. Мальованка Шепетівського району Хмельницької області Української РСР) — поет, лауреат літературної премії «Гілка золотого каштана», вчитель української мови та літератури, спеціаліст вищої категорії, учитель-методист, Відмінник освіти України[1], журналіст, громадський діяч, український політик, керівник, державний службовець.
Біографія
ред.Середню освіту отримав в Новичській середній школі. У 1982 році закінчив філологічний факультет Житомирського педагогічного інституту ім. І. Франко. З 1982 по 1983 роки — секретар комсомольської організації колгоспу «Перемога» (с. Прутівка Дзержинського району Житомирської області). З 1983 року кореспондент районної газети «Червоний прапор» (смт Дзержинськ Житомирської області), відповідальний секретар районної організації товариства «Знання». Працював учителем української та німецької мов Костянтинівської восьмирічної школи, Малокозарської, Романівської середніх шкіл, організатором позакласної та позашкільної виховної роботи Врублівської середньої школи у Дзержинському районі на Житомирщині. З 1986 року член бюро Дзержинського райкому комсомолу. 3 1986 по 1991 роки — інструктор, заступник завідуючого оргвідділом, завідувач ідеологічним відділом райкому КП України. З 1987 по 1990 роки — голова районного комітету профспілки працівників культури. З 1990 по 1991 роки — член бюро Дзержинського райкому партії. З 1993 по 1994 роки — перший секретар Дзержинського райкому партії. З 1992 по 2005 роки директор Дзержинської середньої школи І–III ст. № 1, з 2003 по 2005 роки — Романівської загальноосвітньої школи І–III ст. № 1, з вересня 2005 по 2006 роки — Романівської гімназії (фундатор першого в районі закладу нового типу — гімназія). З 2005 року член української політичної партії Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина». З 2006 по 2010 роки депутат Житомирської обласної ради V скликання[2] та член постійної комісії з гуманітарних питань. Депутат Романівської районної ради п'яти скликань. З 2006 по 2010 роки — заступник голови Романівської райдержадміністрації. З 2008 року — член Національної спілки журналістів України. З 2011 по 2016 роки — начальник відділу охорони здоров'я Романівської РДА. З 03.04.2014 року член Української асоціації письменників художньо-соціальної літератури. З 2015 по травень 2020 року — заступник директора з навчально-виховної роботи КУ Романівської районної ради ОНЗ «Романівська гімназія».
Творчість
ред.Вірші почав писати зі школи. У студентські роки входив до Житомирського літературного об'єднання молодих початківців-поетів, якими керували відомі українські поети Борис Тен та Михайло Клименко. Після закінчення інституту був членом літературної студії при обласній газеті «Радянська Житомирщина». За словами поета, помітний вплив на формування його мистецьких смаків справила творчість Ліни Костенко, зокрема її поетична книга «Неповторність», яка вийшла друком в 1980 році і творчість Миколи Вінграновського, зокрема його збірка «Київ» (1982), та зустріч у студентські роки з самим поетом. Першу добірку віршів опубліковано у 1982 році в обласній газеті «Радянська Житомирщина» з напутнім словом поета Михайла Клименка. Поезія Базелюка друкувалась на шпальтах районної газети «Червоний прапор» (нині «Романівський вісник»), в обласних газетах «Комсомольська зірка», «Вільне слово», «Житомир», газеті Прикарпатського військового округу «Слава Родины», літературно — мистецьких часописах «Бердич», «Літературна Україна», журналі «Дивослово», літературному альманасі «Шепетівка — в шепоти путівка».
Автор одинадцяти книг. У 1997 році видається перша збірка «Воскресіння», у якій на думку автора, поезії притаманні тонкий ліризм і філософічність, інтонаційна образність і громадське почуття[3]. У 1999 році вийшла програма «Одкровення» Житомирської обласної телерадіокомпанії, автора та ведучої заслуженого журналіста України Романовської Тетяни Олексіївни[4], де висвітлюються життєвий шлях поета, його творчість.
Звітував з творчими доробками у Житомирській обласній організації Національної спілки письменників України (2009) за участі голови обласної організації Михайла Пасічника, письменників Віктора Васильчука, Володимира Савченка, Василя Сташука, Василя Ярмолюка (Яра), Михайла Сича, Олексія Опанасюка та Національній спілці письменників України (2014) за участі відомих українських поетів Олександра Бакуменка та Михайла Шевченка.
У 2012 році на сторінках літературного часопису «Літературна Україна» з'являється відгук про творчість В.Базелюка лауреата премії імені Івана Огієнка, кандидата педагогічних наук Людмили Іванівни Бондарчук.[5]
Співавтор слів написаної з нагоди 90-річчя Романівщини, пісні «Величальна Романівщині» (слова В. Базелюк та Н. Мариняк-Панасюк, музика О. Коляда), яка стала своєрідним гімном цього краю.
У 2016 році за збірку «Романівські сонети» в номінації «Поезія» став лауреатом літературної премії «Гілка золотого каштану» української асоціації письменників художньо-соціальної літератури. 28 березня 2016 року, у 55 річницю народження, пройшов творчий вечір поета[6], де відбулось вручення премії.
Поет-пісняр. Близько тридцяти творів Базелюка покладені на музику відомими композиторами та музикантами Олесем Колядою, Михайлом Назарцем, Володимиром Тузом.
«Завдяки його [В.Базелюка] самобутній і щирій поезії у мене народжувалась нова, свіжа мелодика та ритмічні фіґурації» (О. Коляда)
Упорядник літературно-мистецького альманаху поетичних та прозових творів «Романівські зорі» тридцяти творчо-обдарованих дітей Романівщини, творчий наставник дитячих літературних студій «Орфей» та «Гармонія»[7].
Друковані видання
ред.- Базелюк В. О. Воскресіння. — Баранівка: Баранівська районна друкарня, 1997. — 103 с.
- Базелюк В. О. Наша перша школа: історія Романівської загальноосвітньої школи I—III ступенів № 1 (Дзержинської середньої школи): короткий художній-документальний нарис. — Київ: Преса України, 2004. — 47 с. — ISBN 966-8373-00-6.
- Базелюк В. О. Батьківщина: поезії [передмова Бондарчук Л.]. — Житомир: Пасічник М. П., 2007. — 179 с. — ISBN 966-2936-08-4.
- Базелюк В. О. Кольори троянд: поезії[8]. — Житомир: Полісся, 2008. — 150 с. — ISBN 978-966-655-336-5.
- Базелюк В. А. Аура любви: избранная интимная лирика. — Житомир: Пасічник М. П. : Рута, 2010. — 154 с. — ISBN 978-966-2936-48-3.
- Базелюк В. О. Романівські сонети.[9] — Житомир: Євенок О. О., 2012. — 191 с. — ISBN 978-966-2534-36-8.
- Базелюк В. О. Прийдешньому поколінню: збірник пісень[10] / поет Володимир Базелюк ; композитор Олесь Коляда. — Бедичів (Житомир обл.): Мельник М. В., 2016. — 64 с. текст укр., рос. — ISBN 978-617-7254-23-1.
- Базелюк В. О. Друге пришестя. Вибрані твори. — Житомир: ПП «Рута», 2016. — 224 с.
- Базелюк В. А. Нить бытия. Сборник стихов. — Житомир: Вид. Євенок О. О., 2017. — 124 с. — ISBN 978-617-7607-15-0.
- Базелюк В. О. Душа матриці, або Марківський ланцюг. Роман. — Житомир: Вид. Євенок О. О., 2017—208 с. — ISBN 978-617-7607-16-7.
- Базелюк В. /Упорядник/ Романівські зорі. Літературно-мистецький альманах. — Житомир: Вид. О. О. Євенок, 2018. — 220 с.
Публікації в періодиці
ред.- З поетичного зошита // Вільне слово: газета. — Житомир , 30.12.1994. — N 53. — С. 6.
- Моя дорога — то моя святиня // Житомир: газета. — Житомир , 06.01.1995. — N 1 (472). — С. 8
- Володимир Базелюк смт. Дзержинськ. // Романівський вісник: газета. — Дзержинськ , 29.02.1996. — С. 7
- Поезія. Володимир Базелюк. // Бердич: журнал. — Бердичів , 2009. — N 1 (10). — С. 72-73.
- Базелюк В. О. Поезії. // Світло спілкування: журнал. — Житомир , 2019. — N 26. — С. 62-63.
Нагороди
ред.- 1998 рік — Нагрудний знак МОН України «Відмі́нник осві́ти».
- 2001 рік - Ювілейна медаль «10 років незалежності України».
- 2002 рік — Поче́сна гра́мота Міністе́рства осві́ти і нау́ки Украї́ни.
- 2012 рік — Диплом Романівської районної державної адміністрації, Романівської районної ради та Романівської селищної ради в номінації «Митець Романівської землі».
- 2016 рік — Медаль та диплом лауреата літературної премії «Гілка Золотого каштана».
- 2016 рік — Почесна грамота та відзнака Президії Українського фонду культури (за багаторічну і плідну творчість та благодійницьку діяльність на ниві відродження і розвитку національної культури).
Джерела та література
ред.- Романовська Т. О. Программа «Одкровення» Базелюк В. О. 1999 рік. — Житомир: Житомирська обласна державна телерадіокомпанія, 1999. — Переглянуто: 25 лютого 2021.
- Царик О. П. /Упорядник/ Шепетівка в шепоти путівка. Додаток до книги «ПРОЩА». — Київ: УАІД «РАДА», 2007. — С. 8—10. — ISBN. 966-7909-12-3
- Бондарчук Л. І. «Моя душа — мов світло кришталю». — Вишгород: Українська літературна газета, 2013. — Переглянуто: 25 лютого 2021.
- Медведєва В. На крилах Романівських пісень. — Бердичів: Бердичівський погляд, 2016. — Переглянуто: 25 лютого 2021.
- Бучко Н. Перлина Романівщини // 20 хвилин: газета. — 2020. — Т. 5000, № 20 (74). — С. 4. — Переглянуто: 25 лютого 2021.
Примітки
ред.- ↑ Адміністрація – Опорний навчальний заклад "Романівська гімназія". webcache.googleusercontent.com. Процитовано 24 лютого 2021.
- ↑ Житомирська обласна рада - офіційний сайт. 6.zt.gov.ua. Процитовано 25 лютого 2021.
- ↑ Зведений каталог Житомирської обласної універсальної наукової бібліотеки ім. О. Ольжича та бібліотек Житомирської області. catalog.lib.zt.ua. Процитовано 24 лютого 2021.
- ↑ Романовська Тетяна Олексіївна (укр.). Процитовано 2 лютого 2021.
- ↑ Історія кафедри початкової освіти та культури фахової мови. zu.edu.ua. Процитовано 21 березня 2021.
- ↑ У Романові відбувся творчий вечір поета Володимира Базелюка. Твій Романів (укр.). 29 березня 2016. Процитовано 2 лютого 2021.
- ↑ У ОНЗ "Романівська гімназія" презентували літературно-мистецький альманах «Романівські зорі». Твій Романів (укр.). 21 січня 2019. Процитовано 24 лютого 2021.
- ↑ Національна бібліографія України. Літопис книг. Державний бібліографічний покажчик України № 18, вересень 2010, Київ (PDF). Книжкова палата України (укр.). 2010-09. Процитовано 28 лютого 2021.
- ↑ Національна бібліографія України. Літопис книг. Державний бібліографічний покажчик України № 5, березень 2013, Київ (PDF). Книжкова палата України (укр.). 2013-03. Процитовано 28 лютого 2021.
- ↑ Книжкова палата України. Літопис нот. Державний бібліографічний покажчик України. Київ-2017. ISSN 0130-0914 (PDF). Книжкова палата України (укр.). 2017. Процитовано 28 лютого 2021.