Беніто Карбоне
Беніто Карбоне (італ. Benito Carbone, нар. 14 серпня 1971, Реджо-Калабрія) — італійський футболіст, що грав на позиції нападника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер. З 2018 року входить до тренерського штабу клубу «Венеція».
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Народження | 14 серпня 1971 (53 роки) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Реджо-Калабрія, Італія | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 168 см | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Вага | 67 кг | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | нападник | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Юнацькі клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
1987-1988 | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Клубна кар'єра
ред.Народився 14 серпня 1971 року в місті Реджо-Калабрія. Вихованець футбольної школи клубу «Торіно». Скаути «туринців» виявили Беніто під час гри на юнацькому чемпіонаті у складі аматорського молодіжного клубу «Сицилія». 15 січня 1989 року дебютував у Серії А в основному складі «Торіно», в матчі проти «Пізи» і зіграв ще три гри в цьому сезоні. У тому ж сезоні «Торіно» вилетів в серію Б, де в наступному сезоні він зіграв 5 ігор.
У наступному сезоні гравця відправили в оренду в «Реджину», що також грала в Серії Б, де він зіграв 31 матч і забив п'ять м'ячів. У сезоні 1991/92, був відправлений в третій дивізіон, в «Казертану» (31 матч з чотирма забитими голами), а третій сезон в оренді Карбоне провів у «Асколі» і зіграв 28 матчів, забивши шість м'ячів у Серії Б. 1993 року Беніто повернувся в «Торіно», що вже знову грало у Серії А, де за наступний сезон провів 28 ігор.
Влітку 1994 року нападник перейшов у «Рому»[1], але вже за кілька днів став частиною угоди по переходу уругвайського нападника Даніеля Фонсеки з «Наполі» і таким чином Карбоне опинився у неаполітанському клубі[1]. Трансфер оцінювався в 7,5 млрд лір[1] і за наступний сезон зіграв 29 ігор і забив чотири голи в Серії А, а також 5 ігор і три голи в Кубку УЄФА.
Влітку 1995 року він був проданий в «Інтернаціонале» за 6 мільярдів лір[2]. У Мілані в першому сезоні він зіграв 31 гру у Серії A, забивши 2 голи. Втім після покупки клубом 1996 року зіркових нападників Івана Саморано та Нванкво Кану, Карбоне втратив місце на полі і у жовтні і був проданий в англійський «Шеффілд Венсдей» за 7 мільярдів лір, розпочавши свій тривалий період виступів в англійській Прем'єр-лізі[3], який тривав аж до 2002 року. За цей час Карбоне також встиг пограти за клуби «Астон Вілла» та «Бредфорд Сіті», здаючись з останнього в оренду до «Дербі Каунті» та «Мідлсбро», але єдиним серйозним досягненням став вихід в фінал кубка Англії 2000 року з «вілланами», де його команда поступилась «Челсі», очолюване співвітчизником гравця Джанлукою Віаллі.
У 2002 році голова «Бредфорда» Джеффрі Річмонд[en] повідомив, що клуб змушений буде оголосити себе банкрутом, якщо вони продовжуватимуть виплачувати заробітну плату в розмірі 40 000 фунтів на тиждень. В результаті Карбоне у пізніших інтерв'ю заявив, що не захотів бути відомий тим, що стане людиною, через яку зникнув клуб «Бредфорд Сіті», тому відмовився від 3,2 мільйонів фунтів[4]. Натомість Карбоне повернувся в Італію, ставши гравцем «Комо», але вже за підсумками першого ж сезону клуб вилетів з Серії А, після чого Беніто став гравцем «Парми». «Парма» в цей час перебувала у фінансовій скруті після скандалу з їх головним спонсором концерном Parmalat, тому клуб повинен був продати своїх зіркових гравців, таких як Адріан Муту, Адріано і Хідетосі Наката, а Карбоне мав їх замінити, втім виграти конкуренцію у Альберто Джилардіно не зумів, і в наступні роки грав у Серії Б за «Катандзаро» та «Віченцу».
Влітку 2006 року Карбоне відправився в австралійський «Сідней», де мав замінити Двайта Йорка[5]. Він дебютував за клуб у грі проти «Аделаїди Юнайтед», відзначившись голом і двома результативними передачами, але під час своєї третьої гри він отримав травму підколінного сухожилля, вилетівши щонайменше на сім тижнів. Після цього Карбоне не зміг домовитися з «Сіднеєм» про довгостроковий контракт і змушений був покинути клуб[6].
Завершив професійну ігрову кар'єру у клубі «Павія» з четвертого за рівнем дивізіону Італії[7], за який виступав протягом 2007—2010 років, був капітаном команди і допоміг останнього року підвищитись у класі.
Виступи за збірні
ред.1989 року дебютував у складі юнацької збірної Італії, взяв участь у 7 іграх на юнацькому рівні, відзначившись 4 забитими голами.
Протягом 1989—1994 років залучався до складу молодіжної збірної Італії, з якою став молодіжним чемпіоном Європи 1994 року у Франції. При цьому саме Карбоне забив вирішальний післяматчевий пенальті в зустрічі проти господарів турніру[8]. Всього на молодіжному рівні зіграв у 8 офіційних матчах, забив 3 голи[9].
Кар'єра тренера
ред.Після завершення кар'єри гравця Карбоне прийняв пропозицію залишитися в «Павії», керуючи командою до 19 років[10]. У березні 2011 року він був призначений головним тренером першої команди замість Джанлуки Андріссі[11] і зумів врятувати її від вильоту, зайнявши 12-те місце своєї групи у третьому дивізіоні[12].
Після вдалого результату, 16 червня 2011 року Карбоне був несподівано оголошений новим головним тренером клубу Серії Б «Варезе», замінивши Джузеппе Санніно[13]. Втім робота у новій команді у Беніто не пішла і, здобувши лише одну перемогу у восьми іграх, він був звільнений вже 1 жовтня 2011 року після домашньої поразки проти «Сассуоло» (0:1)[14].
5 липня 2012 року він отримав диплом тренера першої категорії Ліцензіє Про УЄФА в Коверчано, а з ним і право керувати командами вищого дивізіону. Втім 29 жовтня 2012 року став новим тренером клубу четвертого дивізіону «Валле-д'Аоста»[it][15], з якого через невдалі результати подав у відставку 20 квітня 2013 року. Згодом у 20 році недовго очолював клуб Серії D «Про Сесто»[16].
2016 року став головним тренером команди «Тернана»[17], замінивши легендарного Крістіана Пануччі, але подав у відставку в січні 2017 року після ряду негативних результатів, які залишили клуб з Терні на передостанньому місці в Серії Б[18].
8 грудня того ж року він став помічником Вальтера Дзенги у «Кротоне» з Серії А[19], а 12 жовтня 2018 року перейшов разом з ним у «Венецію» з Серії Б[20].
Статистика виступів
ред.Статистика клубних виступів
ред.Сезон | Команда | Чемпіонат | Національний кубок | Континентальні кубки | Інші змагання | Усього | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ігор | Голів | ||
1988–89 | «Торіно» | A | 3 | 0 | КІ | - | - | - | - | - | - | - | - | 3 | 0 |
1989–90 | B (ІІ) | 5 | 0 | КІ | 0 | 0 | - | - | - | - | - | - | 5 | 0 | |
1990–91 | «Реджина» | B (ІІ) | 31 | 5 | КІ | 2 | 1 | - | - | - | - | 33 | 6 | ||
1991–92 | «Казертана» | B (ІІ) | 31 | 4 | КІ | 3 | 1 | - | - | - | - | - | - | 34 | 5 |
1992–93 | «Асколі» | B (ІІ) | 28 | 6 | КІ | 2 | 0 | - | - | - | - | - | - | 30 | 6 |
1993–94 | «Торіно» | A | 28 | 3 | КІ | 6 | 0 | КК | 5 | 0 | СІ | 0 | 0 | 39 | 3 |
Усього за «Торіно» | 36 | 3 | 6 | 0 | 5 | 0 | 0 | 0 | 47 | 3 | |||||
1994–95 | «Наполі» | A | 29 | 4 | КІ | 6 | 3 | КУЄФА | 5 | 3 | - | - | - | 40 | 10 |
1995–96 | «Інтернаціонале» | A | 31 | 2 | КІ | 4 | 1 | КУЄФА | 2 | 0 | - | - | - | 37 | 3 |
1996–97 | A | 1 | 0 | КІ | 1 | 0 | КУЄФА | 2 | 0 | - | - | - | 4 | 0 | |
Усього за «Інтернаціонале» | 32 | 2 | 5 | 1 | 4 | 0 | - | - | 41 | 3 | |||||
1996–97 | «Шеффілд Венсдей» | ПЛ | 25 | 6 | КА+КЛ | 1+0 | 0+0 | - | - | - | - | - | - | 26 | 6 |
1997–98 | ПЛ | 33 | 9 | КА+КЛ | 1+2 | 0+0 | - | - | - | - | - | - | 36 | 9 | |
1998–99 | ПЛ | 31 | 8 | КА+КЛ | 3+1 | 1+0 | - | - | - | - | - | - | 35 | 9 | |
1999–00 | ПЛ | 7 | 2 | КА+КЛ | -+0 | 0 | - | - | - | - | - | - | 7 | 2 | |
Усього за «Шеффілд Венсдей» | 96 | 25 | 8 | 1 | - | - | - | - | 104 | 26 | |||||
1999–00 | «Астон Вілла» | ПЛ | 24 | 4 | КА+КЛ | 3+5 | 0+5 | - | - | - | - | - | - | 32 | 9 |
2000–01 | «Бредфорд Сіті» | ПЛ | 31 | 5 | КА+КЛ | 0+3 | 0+2 | I | 5 | 0 | - | - | - | 39 | 7 |
2001–02 | 1Д (ІІ) | 11 | 5 | КА+КЛ | -+4 | -+2 | - | - | - | - | - | - | 15 | 7 | |
Усього за «Бредфорд Сіті» | 42 | 10 | 7 | 4 | 5 | 0 | - | - | 54 | 14 | |||||
2001–02 | «Дербі Каунті» | ПЛ | 13 | 1 | КА+КЛ | 0± | 0± | - | - | - | - | - | - | 13 | 1 |
2001–02 | «Мідлсбро» | ПЛ | 13 | 1 | КА+Cdl | 2± | 0± | - | - | - | - | - | - | 15 | 1 |
2002–03 | «Комо» | A | 22 | 2 | КІ | 1 | 0 | - | - | - | - | - | - | 23 | 2 |
2003–04 | «Парма» | A | 19 | 4 | КІ | 4 | 0 | КУЄФА | 4 | 2 | - | - | - | 27 | 6 |
2004–05 | «Катандзаро» | B (ІІ) | 27 | 7 | КІ | 1 | 0 | - | - | - | - | 28 | 7 | ||
2005–06 | «Віченца» | B (ІІ) | 28 | 5 | КІ | 0 | 0 | - | - | - | - | - | - | 28 | 5 |
2006–07 | B (ІІ) | 0 | 0 | КІ | 1 | 0 | - | - | - | - | - | - | 1 | 0 | |
Усього за «Віченца» | 28 | 5 | 1 | 0 | - | - | - | - | 29 | 5 | |||||
2006–07 | «Сідней» | AЛ | 3 | 2 | - | - | - | ЛЧ | - | - | - | - | - | 3 | 2 |
2007–08 | «Павія» | C2 (IV) | 29 | 5 | КІ-C | 4 | 0 | - | - | - | - | - | - | 33 | 9 |
2008–09 | СД (IV) | 29 | 13 | КІ-ЛП | 3 | 2 | - | - | - | - | - | - | 32 | 15 | |
2009–10 | СД (IV) | 33 | 13 | КІ-ЛП | 3 | 3 | - | - | - | - | - | - | 36 | 16 | |
Усього за «Павію» | 91 | 35 | 10 | 5 | - | - | - | - | 101 | 40 | |||||
Усього за кар'єру | 555 | 115 | 66 | 21 | 23 | 5 | 0 | 0 | 644 | 141 |
Титули і досягнення
ред.Примітки
ред.- ↑ а б в Calciatori ‒ La raccolta completa Panini 1961-2012. Т. Vol. 11 (1994-1995). Panini.
- ↑ Calciatori ‒ La raccolta completa Panini 1961-2012. Т. Vol. 12 (1995-1996). Panini. с. 10.
- ↑ Sheff Wed: Beni bust-up. BBC News. 3 August 1999. Процитовано 26 April 2010.
- ↑ Benito Carbone insists he couldn’t be the player who made Bradford City fold. METRO. 8 січня 2013. Архів оригіналу за 9 січня 2013. Процитовано 8 січня 2013.
- ↑ Is Benito the Dwight Choice [Архівовано 24 вересня 2015 у Wayback Machine.] SMH.com.au
- ↑ Sydney FC-Carbone Fail To Reach Deal [Архівовано 3 березня 2016 у Wayback Machine.] SMH.com.au
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 4 лютого 2019. Процитовано 3 лютого 2019.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Un sinistro di Orlandini regala all'Italia il secondo titolo consecutivo. figc.it (Italian) . Архів оригіналу за 16 жовтня 2012. Процитовано 10 квітня 2015.
- ↑ Benito Carbone. figc.it (Italian) . Архів оригіналу за 14 квітня 2015. Процитовано 10 квітня 2015.
- ↑ Carbone ha detto stop (Italian) . Libero Sport. 11 червня 2010. Архів оригіналу за 27 серпня 2011. Процитовано 16 липня 2011.
- ↑ UFFICIALE: Benny Carbone nuovo allenatore del Pavia (Italian) . TuttoMercatoWeb. 15 березня 2011. Архів оригіналу за 16 березня 2011. Процитовано 16 липня 2011.
- ↑ Pavia-Benny Carbone: fine di una grande storia d'amore (Italian) . Tutto Legapro. 15 серпня 2011. Архів оригіналу за 17 травня 2014. Процитовано 15 серпня 2011.
- ↑ Benny Carbone nuovo tecnico del Varese (Italian) . ANSA.it. 16 червня 2011. Архів оригіналу за 20 червня 2011. Процитовано 16 червня 2011.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 25 квітня 2012. Процитовано 3 лютого 2019.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ tuttomercatoweb.com, ред. (29 ottobre 2012). Vallée d'Aoste, esonero per Zichella. Arriva Benny Carbone.
{{cite web}}
: Недійсний|deadurl=sì
(довідка) - ↑ S.S.D. Pro Sesto. Архів оригіналу за 2 квітня 2015. Процитовано 3 лютого 2019.
- ↑ Ternana sack Panucci, hire Carbone. Football Italia. 14 серпня 2016. Архів оригіналу за 17 січня 2018. Процитовано 14 серпня 2016.
- ↑ Carbone: “Mi dimetto, grazie a tutti, Terni ha un cuore d’acciaio” (Italian) . Ternana Calcio. 21 січня 2017. Архів оригіналу за 2 лютого 2017. Процитовано 22 січня 2017.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 3 січня 2018. Процитовано 3 лютого 2019.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Serie B, Venezia: Zenga nuovo allenatore, esonerato Vecchi. 12 ottobre 2018.
Посилання
ред.- Тренерська статистика на сайті transfermarkt.com (англ.)
- Беніто Карбоне на сайті transfermarkt.com (англ.)
- Беніто Карбоне на сайті Soccerbase (англ.)
- Статистика на сайті www.tuttocalciatori.net [Архівовано 4 лютого 2019 у Wayback Machine.] (італ.)
- Статистика виступів за збірну на сайті Федерації футболу Італії. (італ.)
Це незавершена стаття про футболіста. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |