Іващенко Костянтин Володимирович
Костянти́н Володи́мирович Іва́щенко (3 жовтня 1963, Жданов, Донецька область) — український бізнесмен та проросійський політик, депутат Маріупольської міської ради від проросійської партії ОПЗЖ (2019—2022). Колаборант із Росією[1], призначений тимчасовим очільником окупаційної «адміністрації» Маріуполя (2022)[2].
Іващенко Костянтин Володимирович | |
---|---|
![]() | |
Народився | 3 жовтня 1963 (60 років) Жданов, Донецька область, Українська РСР, СРСР |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | політик |
Відомий завдяки | депутат Маріупольської міської ради (до 2022) колаборант із РФ |
Alma mater | Саратовське вище військове командно-інженерне училище ракетних військ (1985) |
Знання мов | російська |
Роки активності | 1992 — тепер. час |
Партія | Наші ОПЗЖ |
Життєпис
ред.Був керівником[3] машинобудівного підприємства «Азовзагальмаш», що займалося виробництвом вагонів. Після початку російської агресії на Донбасі «Азовзагальмаш» зупинив роботу, а Іващенко налагодив незаконний продаж обладнання заводу на металобрухт[4].
Завжди відзначався проросійськими поглядами, вважаючи, що Україні «потрібно відмовитися» від своїх територій і визнати ОРДЛО. Очолював Асоціацію спортивної боротьби Маріуполя.
Протягом 2018—2019 років був очільником маріупольської міської організації проросійської партії «Наші»[5]. 2019 року обраний депутатом Маріупольської міської ради від проросійської партії ОПЗЖ.
2022 року під час вторгнення Росії в Україну підтримав російські окупаційні війська. За даними Маріупольської міськради, виступав інформатором російської армії та коригував обстріли критичної цивільної інфраструктури. 4 квітня Іващенка призначили в.о. «очільника» тимчасово окупованого Маріуполя.
9 квітня Донецька обласна прокуратура заочно оголосила підозру Іващенку в державній зраді[6].
10 серпня подарував митрополиту УПЦ МП Іларіону Шукало ікону в храмі Маріуполя і заявив що тепер їх звільнили і «фізично і духовно»[7].
20 серпня на Іващенка стався невдалий замах[8].
24 січня 2023 року ватажок «ДНР» Денис Пушилін відправив Іващенко у відставку.
Примітки
ред.- ↑ Иващенко Константин Владимирович. Myrotvorets.center (ru-RU) . Архів оригіналу за 4 квітня 2022. Процитовано 25 квітня 2022.
- ↑ Колаборанти “ОПЗЖ” коригували вогонь окупантам у Маріуполі. Українська правда (укр.). Архів оригіналу за 5 квітня 2022. Процитовано 5 квітня 2022.
- ↑ Іващенко Костянтин Володимирович — Опендатабот. opendatabot.ua (укр.). Процитовано 25 квітня 2022.
- ↑ Разворовывали «Азовобщемаш»? В Мариуполе полиция задержала грузовики с черным металлом. Сайт города Мариуполя (рос.). Архів оригіналу за 6 квітня 2022. Процитовано 6 квітня 2022.
- ↑ Маріупольська МОПП «Наші». «Opendatabot». Архів оригіналу за 7 квітня 2022. Процитовано 6 квітня 2022.
- ↑ Фейковому "меру" Маріуполя оголосили підозру у держзраді. РБК-Украина (рос.). Архів оригіналу за 9 квітня 2022. Процитовано 9 квітня 2022.
- ↑ Російська церква перестала соромитись своєї назви. В Маріуполі відбулась третя за літо хресна хода РПЦ, - ФОТО. 0629.com.ua - Сайт города Мариуполя (укр.). Процитовано 12 серпня 2022.
- ↑ В Маріуполі стався замах на гауляйтера Іващенка, - мерія. РБК-Украина (рос.). Процитовано 21 серпня 2022.
Посилання
ред.- Зрадник з ОПЗЖ повернувся з Запоріжжя в Маріуполь, щоб влаштувати там «руський мир». Розповідаємо, хто він. Сайт города Мариуполя. Архів оригіналу за 6 квітня 2022. Процитовано 6 квітня 2022.(рос.)