Ford Crown Victoria
«Ford Crown Victoria» (укр. Форд Краун Вікторія), також як Crown Vic (укр. Краун-Вік) — американський шестимісний повнорозмірний задньопривідний седан з рамним шасі, що випускався з 1992 по 2011[1] роки на заводі St. Thomas Assembly в місті Талботвілл (англ. Talbotville), провінція Онтаріо, Канада.
Ford Crown Victoria | |
---|---|
![]() | |
Виробник | Ford |
Також називається | Crown Vic |
Роки виробництва | 1955—1956 1991—2011 |
Місце виробництва | Талботвілл, Онтаріо, Канада |
Попередник(и) | Ford LTD Crown Victoria |
Наступник(и) | Ford Taurus 6th generationd |
Клас | бізнес-автомобіль |
Стиль кузова | седан |
Колісна база | 2906 мм |
Довжина | 5395 мм |
Ширина | 1976 мм |
Висота | 1443 мм |
Споріднені | Mercury Grand Marquis Lincoln Town Car |
Подібні | Chevrolet Caprice Chrysler New Yorker Hyundai Equus SsangYong Chairman |
Перше покоління (EN53; 1992–1997)
ред.У першому кварталі 1987 року спеціалісти Ford розпочали розробку повнорозмірного автомобіля за кодовою назвою "EN53". Ford Crown Victoria була представлена 28 листопада 1990 року і розпочала виробництво в січні 1991 року як модель 1992 року, запланувавши продаж на 21 березня 1991 року. Продаж автомобіля було відкладено на 14 місяців, щоб максимально забезпечити попит покупців. У відповідності з переробленим дизайном Chevrolet Caprice 1991 року (його головний конкурент), Crown Victoria 1992 року демонструвала новий зовнішній дизайн, зберігаючи шасі попереднього покоління. Для збільшення аеродинаміки та економічності палива Ford знизив коефіцієнт аеродинамічного опору з 0,42 до 0,34 (що майже відповідає 0,32 Ford Taurus), надавши Crown Victoria першого (після-Ford Quadricycle, Ford Model A (1903), Ford Model C, Ford Model F, Ford Model N, Ford Model T Fordor Sedan (1917-1925), Ford Model T Fordor Sedan (1925-1927), Ford Model A Fordor Sedan (1927-1929), 1930 Ford Model A Fordor Sedan, 1931 Ford Model A Slant Window Fordor Sedan, 1932 Ford Model B Fordor Sedan, 1933 Ford Model B Fordor Sedan, 1934 Ford Model B Fordor Sedan, Ford Model 48 Fordor Sedan (1935), Ford Model 48 Fordor Sedan (1936), 1937 Ford 4-door sedan, 1938 Ford 4-door sedan, 1939 Ford 4-door sedan, 1940 Ford 4-door sedan, 1941 Ford 4-door sedan, 1942 Ford 4-door sedan, 1946 Ford 4-door sedan, 1947 Ford 4-door sedan, 1948 Ford 4-door sedan, 1949 Ford 4-door sedan, 1950 Ford 4-door sedan, 1951 Ford 4-door sedan, 1952 Ford 4-door sedan, 1953 Ford 4-door sedan, 1954 Ford 4-door sedan, 1955 Ford 4-door sedan, 1956 Ford 4-door sedan, 1957 Ford 4-door sedan, 1958 Ford 4-door sedan, 1959 Ford 4-door sedan, 1960 Ford 4-door sedan, 1961 Ford 4-door sedan, 1962 Ford 4-door sedan, 1963 Ford 4-door sedan, 1964 Ford 4-door sedan, Ford LTD 4-door sedan (1965–1968), Ford LTD 4-door sedan (1969–1978), Ford LTD Crown Victoria 4-door sedan (1979–1980), Ford LTD Crown Victoria 4-door sedan (1980-1983), Ford LTD Crown Victoria 4-door sedan (1984-1987), і Ford LTD Crown Victoria 4-door sedan (1988-1991)) покоління свій витончений, клиноподібний дизайн, який отримав назву "Аеро".
Через зміну ринку сімейно-орієнтованих транспортних засобів, Ford Crown Victoria пропонували виключно як седан із чотирма дверима, а універсал LTD Country Squire був оброблений деревом і був по суті попередньою моделлю. У той час як Ford Taurus та Mercury Sable продовжували виробництво в кузові універсал, Country Squire в 1991 році був замінений на Ford Aerostar, Ford Econoline/Club Wagon та Ford Explorer.
Форд отримав користь від унікальної лазівки в стандартах CAFE, коли в 1992 році було запущено Crown Victoria та Grand Marquis. Щоб уникнути сплати податків, Ford змінив свою мережу постачальників так, щоб два транспортні засоби можна було віднести до імпорту з Канади, ефективно вилучивши повнорозмірні седани з внутрішнього флоту CAFE (поряд із Ford Mustang V8) та помістивши їх у свій імпортний флот (поряд із Ford Festiva).
Ford Crown Victoria і побудовані на тій же платформі «Пантера» моделі Mercury Grand Marquis та Lincoln Town Car були останніми з традиційних американських повнорозмірних седанів, розквіт яких припав на 60-ті — першу половину 70-х років XX століття. Решта північноамериканських автомобілів категорії повнорозмірних в наші дні, хоча формально і вважаються однокласниками з моделями платформи «Пантера», але насправді істотно поступаються їм за зовнішніми габаритами, і сильно відрізняються від них конструктивно, зокрема, до пізнього періоду випуску практично всі вони мали привід на передні колеса, більшість оснащується шестициліндровими двигунами, і жоден з них не має окремої від кузова рами.
Двигуни
ред.- 4.6 л SOHC Modular V8 193-213 к.с.
Друге покоління (1998–2011)
ред.Ford Crown Victoria другого покоління розпочала продажі 26 грудня 1997 року. Хоча Ford Crown Victoria 1992-1997 рр. сприйняв краще критику та отримав сприйняття на ринку, ніж суперечливий стиль Chevrolet Caprice 1991 року, його продажі намагалися відповідати продажам його дорожчого еквівалента Mercury Grand Marquis. Прагнучи здобути визнання серед покупців (та збільшити спільність деталей), у 1998-му модельному році Crown Victoria отримала новий дизайн в стилі Mercury Grand Marquis.
В квітні 2002 року Ford Crown Victoria другого покоління був модернізований, хоча зовнішній вигляд не побачив жодних змін, майже все шасі було перероблене, з основними оновленнями підвіски та кермового управління.
У 2005 модельному році Форд ухвалив рішення про поступову заміну застарілого Crown Victoria сучасною передньопривідною моделлю Ford Five Hundred (Ford 500), формально вважається повнорозмірною і має приблизно той же об'єм салону при значно більш компактних зовнішніх габаритах. Однак, нова модель продавалася погано: наприклад, в січні 2007 року було продано 5424 примірника Crown Victoria, але лише 3526 моделі «500». Тому з 2008 модельного року вона була перейменована в Ford Taurus, як називалися її технічні попередники, і, продовжуючи вважатися повнорозмірною, встала на сходинку нижче, ніж Crown Victoria.
З 2008 модельного року в США через істотне падіння продажів Crown Victoria перестали постачати в звичайні дилерські представництва фірми Ford, що займаються продажем автомобілів «цивільним» покупцям. При цьому продажі краще укомплетованих, але технічно аналогічних моделей, запропонованих під брендами Mercury та Lincoln залишалися на досить високому для їх класу рівні.
Крім того, автомобілями цієї моделі укомплектовані автопарки значної частини американських таксомоторних компаній, втім, і в попередні роки до 95% продажу припадало саме на них.
Завдяки тому, що іншими виробниками більше не використовується рамна конструкція, яка робить машину більш живучою і полегшує ремонт після серйозних зіткнень, конструктивного запасу міцності, розмірам і чудовому рівню безпеки Ford Crown Victoria користується великою популярністю у поліцейських департаментів США та Канади. Модель для поліції має посилену конструкцію, форсований ціною деякого зниження економічності та екологічних показників двигун, ряд зовнішніх відмінностей і самостійне позначення: Ford Police Interceptor («Форд "поліцейський перехоплювач"»).
Крім цього, модель до останнього продавалась в країнах Середнього Сходу (переважно Кувейт та Саудівська Аравія), де повнорозмірні седани американського виробництва традиційно користуються великою популярністю.
Останній автомобіль цієї моделі був випущений 14 вересня 2011 року. Завод в місті Талботвілл, який виробляв дану модель, був закритий. Легендарні автомобілі Форд виробляли протягом 20 років (1991—2011) і заслужили повагу серед правоохоронних органів США. Найбільший пік продажів Ford Crown Victoria припав на 1999 рік, з 1991 по 2012 рік було продано біля 1 млн. 500 тис. автомобілів.
Двигуни
ред.- 4.6 л SOHC Modular V8 200-250 к.с.
Назва
ред.Своєю назвою Ford Crown Victoria зобов'язаний короткочасно пропонованому в середині 50-х років (в 1955 і 1956 модельних роках) варіанту оздоблення (trim line) дводверних автомобілів марки Ford, яка також позначалась Crown Victoria і відрізнялась дещо заниженим дахом з «короною» — широким блискучим молдингом навколо водостоків, а також масивною хромованою накладкою на центральній стійці кузова, яка оперізувала дах.
Перша самостійна модель з цією назвою — Ford LTD Crown Victoria 1983 року — мала подібне оформлення даху з оперізуючим його молдингом.
Внаслідок таке оформлення було скасоване, але назва прижилась і використовувалась в позначенні моделі до самого зняття з виробництва.
Продажі
ред.Календарний рік | Продажі в Пн. Америці |
---|---|
1993[2] | 101,685 |
1994[2] | 103,040 |
1995[3] | 98,163 |
1996[3] | 108,789 |
1997[4] | 107,872 |
1998[4] | 111,531 |
1999[5] | 114,669 |
2000[5] | 92,047 |
2001[6] | 95,261 |
2002[6] | 79,716 |
2003[7] | 78,541 |
2004[7] | 70,816 |
2005[8] | 63,939 |
2006[8] | 62,976 |
2007[9] | 60,901 |
2008[9] | 48,557 |
2009[10] | 33,255 |
2010[10] | 33,722 |
2011[11] | 46,725 |
2012[12] | 4,429 |
Фільмографія
ред.Ford Crown Victoria дуже часто зустрічався і досі зустрічається в продукції американського кінематографу, головним чином в ролі поліцейських автомобілів чи таксі.
Найбільш популярними фільмами є: Нью-Йоркське таксі (2004), Відвези мене додому (2011), Секретні Матеріали (1993), Рекрут (2003).
Примітки
ред.- ↑ Останній Форд Crown Victoria сходить з лінії — 15 вересня 2011 <! — Заголовок доданий ботом ->. Архів оригіналу за 1 січня 2012. Процитовано 8 березня 2012.
- ↑ а б Ford Division reports monthly sales. PR Newswire. 5 січня 1995. Архів оригіналу за 21 липня 2013. Процитовано 4 квітня 2012.
- ↑ а б Ford Sets Truck Sales Records; Leadership Streaks Extended. PR Newswire. 6 січня 1997. Архів оригіналу за 21 липня 2013. Процитовано 4 квітня 2012.
- ↑ а б Ford Reports Detailed Sales Results. Theautochannel.com. 6 січня 1999. Архів оригіналу за 21 липня 2013. Процитовано 20 травня 2011.
- ↑ а б Ford Motor Company Sets New Full Year U.S. Sales Record. Theautochannel.com. 3 січня 2001. Архів оригіналу за 21 липня 2013. Процитовано 20 травня 2011.
- ↑ а б Ford Motor Company's December U.S. Sales Climb 8.2 Percent (PDF). 3 січня 2003. Архів (PDF) оригіналу за 21 липня 2013. Процитовано 20 травня 2011.
- ↑ а б Ford's F-Series Sets Industry Truck Sales Records; America's Best-Selling Vehicle 23 Years in a Row (PDF). 4 січня 2005. Архів оригіналу (PDF) за 21 липня 2013. Процитовано 4 квітня 2012.
- ↑ а б Ford Motor Company Reports December 2006 and Full Year 2006 U.S. Sales (PDF). 3 січня 2007. Архів оригіналу (PDF) за 21 липня 2013. Процитовано 4 квітня 2012.
- ↑ а б F-Series drives ford to higher market share for third consecutive month (PDF). Ford Motor Company. 5 січня 2009. Архів (PDF) оригіналу за 10 грудня 2012. Процитовано 14 травня 2009.
- ↑ а б Ford's 2010 Sales Up 19 Percent - Largest Increase of Any Full-Line Automaker; Foundation Set for Growth in 2011 (PDF). Media.ford.com. 4 січня 2011. Архів (PDF) оригіналу за 16 липня 2013. Процитовано 20 травня 2011.
- ↑ 2011 Ford Brand Sales up 17 Percent for the Year in U.S. (PDF). Media.ford.com. 4 січня 2012. Архів (PDF) оригіналу за 10 грудня 2012. Процитовано 4 січня 2012.
- ↑ Ford Cars, Utilities and Trucks All Post U.S. Sales Gains in 2012 (PDF) (Пресреліз). Media.ford.com. 3 січня 2013. Архів оригіналу (PDF) за 23 січня 2013. Процитовано 3 січня 2013.
Це незавершена стаття про автомобілі. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |