Cryptochiton stelleri
Cryptochiton stelleri | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Cryptochiton stelleri von Middendorff, 1847 | ||||||||||||||||
Синоніми[1] | ||||||||||||||||
*Chiton stelleri von Middendorf, 1847 | ||||||||||||||||
Посилання
| ||||||||||||||||
|
Cryptochiton stelleri — вид панцирних молюсків родини Acanthochitonidae. Найбільший вид хітонів у світі.
Назва
ред.Вид названо на честь німецького зоолога XVIII століття Георга Вільгельма Стеллера, першого європейського дослідника природи Камчатки і північно-західної частини Америки.[2]
Поширення
ред.Вид поширений в північній частині Тихого океану від Центральної Каліфорнії до Аляски вздовж Алеутських островів і Камчатки на південь до Японії. Мешкає в нижніх припливних і субтидальних зонах скелястих берегів.[3][4]
Опис
ред.Молюск виростає до 36 см та може важити до 2 кг. Забарвлення червонувато-коричневе або коричневе, але іноді помаранчевого кольору. Він має вісім броньованих пластин, що проходять гнучкою лінією вниз по спині. На відміну від інших видів хітонів, ці пластини вкриті шкірою.
Хітон має довгі масиви тонких зубів, частково утворених з магнетиту, що робить його зуби досить твердими, щоб зішкребти водорості зі скель[5]. Стилуси, що оточують ці зуби, містять мінерал сантабарбараїт[6].
Примітки
ред.- ↑ Bruce Marshall & Enrico Schwabe (2015). Bieler R, Bouchet P, Gofas S, Marshall B, Rosenberg G, La Perna R, Neubauer TA, Sartori AF, Schneider S, Vos C, ter Poorten JJ, Taylor J, Dijkstra H, Finn J, Bank R, Neubert E, Moretzsohn F, Faber M, Houart R, Picton B, Garcia-Alvarez O (ред.). Cryptochiton stelleri (Middendorff, 1847). MolluscaBase. World Register of Marine Species. Процитовано 18 грудня 2015.
- ↑ BioMEDIA's Gumboot Chiton page. Архів оригіналу за 15 березня 2006. Процитовано 17 лютого 2006.
- ↑ Ricketts, Calvin та Hedgepeth, (1992), с. 105
- ↑ Cowles, Dave (2005). Cryptochiton stelleri. Архів оригіналу за 1 вересня 2006.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 3 жовтня 2021. Процитовано 3 жовтня 2021.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Pratesi G., Cipriani C., Guili G., and Birch W. D. (2003) Santabarbaraite: a new amorphous phosphate mineral. European Journal of Mineralogy.15, 185-192
Посилання
ред.- Fields, Carmen (1999). Alaska's Seashore Creatures: a guide to selected marine invertebrates. Alaska Northwest Books. ISBN 0-88240-516-0.
- Lichen, Patricia (2001). Brittle Stars & Mudbugs: an Uncommon Field Guide to Northwest Shorelines & Wetlands. Illustrated by Linda M. Feltner. Seattle, WA: Sasquatch Books. ISBN 9781570612206.
- Perrin, William; Würsig, Bernd; Thewissen, J. G. M. (2002). Encyclopedia of Marine Mammals. Academic Press. ISBN 978-0-12-551340-1.
- Ricketts, Edward; Calvin, Jack; Hedgepeth, Joel (1992). Between Pacific Tides (вид. 5th). Stanford University Press. ISBN 0-8047-2068-1.
Це незавершена стаття з малакології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |