Робер Гедігян
Робе́р Жуль Гедігя́н (фр. Robert Jules Guédiguian; нар. 3 грудня 1953, Марсель, Франція) — французький кінорежисер, сценарист та продюсер вірменського походження. Багаторазовий номінант та лауреат престижних фестивальних та професійних кінонагород .
Робер Гедігян | ||
---|---|---|
фр. Robert Guédiguian | ||
![]() Робер Гедігян на Каннському МКФ, 2015 | ||
Ім'я при народженні | Робер Жуль Гедігян (фр. Robert Jules Guédiguian) | |
Дата народження | 3 грудня 1953 (70 років) | |
Місце народження | Марсель, Франція | |
Громадянство | ![]() | |
Професія | кінорежисер, сценарист, продюсер | |
Роки активності | 1980—наш час | |
Дружина | Аріана Аскарід (з 1975) | |
IMDb | ID 0350168 | |
Нагороди та премії | ||
| ||
![]() |
Біографія та творчість
ред.Робер Гедігян народився 3 грудня 1953 року в Марселі. Його батько, електрик за професією, — вірменин, мати — німкеня. Кар'єру в кіно він почав на початку 1980-х. Бувши прибічником лівих поглядів, Гедігян за допомогою своїх стрічок передусім піднімав соціальні й політичні питання. Тривалий час режисер був членом Комуністичної партії Франції, а з 2008-го приєднався до Лівої партії[1].
Популярність до Гедігяна прийшла в 1990-х роках після драматичного фільму «Маріус і Жанетт», що розповідає про складні стосунки двох людей, що мешкають в робітничому кварталі Марселя. Стрічка стала одним з найбільше обговорюваних фільмів Франції 1997 року й досі залишається найпопулярнішою стрічкою режисера — тільки у Франції її подивилися більше 2,5 мільйонів глядачів[2]. У 1998 стрічка була представлена в шести номінаціях на здобуття французької національної кінопремії «Сезар».
Робер Гедігян часто працює з постійним складом акторів — Аріаною Аскарід, Жераром Мейланом, Жаном-П'єром Дарруссеном і Жаком Буде. Вони ж зіграли у стрічці 2000 року «У місті все спокійно», що отримала Приз ФІПРЕССІ на врученні нагород Європейській кіноакадемії. У 2002-му драмою «Марі-Жо і два її кохання» Гедігян дебютував в основному конкурсі Каннського кінофестивалю, а його дружина Аріна Аскарід знову була номінована на премію «Сезар».
Після фільму про останні роки життя Франсуа Міттерана «Прогулянки по Марсовому полю» (2005), що взяв участь в конкурсній програмі Берлінського кінофестивалю, Гедігян поїхав до Вірменії, щоб за сценарієм дружини зняти роуд-муві «Подорож до Вірменії». Партнерами Аскарід, що зіграла головну роль, цього разу стали актори з вірменським походженням — Симон Абгарян і Серж Аведікян, а музику написав вірменський перкусіоніст, лідер групи Armenian Navy Band Арто Тунчбояджян. Проте, фільм не мав значного успіху у Франції. Більший інтерес у глядача викликала драма «Армія злочинців» (2009), що розповідає про французького антифашиста вірменського походження, учасника французького Опору Місаке Манушяна. Головну роль у стрічці зіграв Симон Абгарян, який знову з'явився у Гедігяна в одній з головних ролей в дуеті з Аріаною Аскарід в «Історії безумства» (2015).
У 2016 році Робер Гедігян очолював журі секції «Горизонти» на 73-му Венеційському міжнародному кінофестивалі[3].
Фільм Гедігяна 2017 року «Вілла» з Аріаною Аскарід та Жаном-П'єром Дарруссеном у головних ролях був відібраний для участі в конкурсній програмі 74-го Венеційського міжнародного кінофестивалю[4].
Особисте життя
ред.З 1975 року Робер Гедягян перебуває у шлюбі з акторкою Аріаною Аскарід, яка знімалася у багатьох фільмах чоловіка. Подружжя має двох дітей[5].
Фільмографія
ред.Рік | Фільм | Оригінальна назва | Режисер | Сценарист | Продюсер | Примітки |
---|---|---|---|---|---|---|
1980 | Фернан | Fernand | ||||
1981 | Останнє літо | Dernier été | ||||
1985 | Rouge midi | |||||
1985 | Ki lo sa? | |||||
1989 | Коло по манежу | Un tour de manège | ||||
1989 | Монталв і дитина | Montalvo et l'enfant | ||||
1990 | Le coupeur d'eau | короткометражний | ||||
1991 | Свинячий вереск | Le cri du cochon | ||||
1991 | Бог не переварює байдужих | Dieu vomit les tièdes | асоційований продюсер | |||
1992 | Це занадто безглуздо! | C'est trop con! | короткометражний | |||
1993 | У грошах щастя | L'argent fait le bonheur | ||||
1995 | За життя і смерть | À la vie, à la mort! | ||||
1997 | Маріус і Жанетт | Marius et Jeannette | ||||
1998 | На місці серця | À la place du coeur | ||||
2000 | В атаку! | À l'attaque! | ||||
2000 | У місті все спокійно | La ville est tranquille | ||||
2002 | Романси землі і води | Romances de terre et d'eau | ||||
2002 | Марі-Жо і два її кохання | Marie-Jo et ses 2 amours | ||||
2004 | Мій тато — інженер | Mon père est ingénieur | ||||
2004 | Орфографічні помилки | Les fautes d'orthographe | ||||
2005 | Рачки і черепашки | Crustacés et coquillages | асоційований продюсер | |||
2005 | Вільна зона | Free Zone | співпродюсер | |||
2005 | Прогулянки по Марсовому полю | Le promeneur du champ de Mars | ||||
2006 | Подорож до Вірменії | Le voyage en Arménie | ||||
2006 | Останній з божевільних | Le dernier des fous | ||||
2007 | Дахи Парижа | Sous les toits de Paris | ||||
2008 | Леді Джейн | Lady Jane | ||||
2009 | Армія злочинців | L'armée du crime | ||||
2009 | Дівчатка | Gamines | продюсер (оригінальна версія) | |||
2010 | Любов, що розбилася | Les amants naufragés | телевізійний | |||
2011 | Життя вщент | La vie en miettes | телевізійний | |||
2011 | Сніги Кіліманджаро | Les neiges du Kilimandjaro | ||||
2013 | Мій милий Пепперленд | My Sweet Pepper Land | ||||
2013 | Порушення | Les déferlantes | телевізійний | |||
2014 | Нитка Аріани | Au fil d'Ariane | ||||
2015 | Історія безумства | Une histoire de fou | ||||
2016 | Молодий Карл Маркс | Le Jeune Karl Marx | ||||
2017 | Вілла |
Визнання
ред.Рік | Категорія | Фільм | Результат |
---|---|---|---|
Міжнародний фестиваль франкомовних фільмів у Намюрі | |||
1995 | Найкращий фільм | За життя і смерть | Перемога |
Приз Луї Деллюка | |||
1997 | Найкращий фільм | Маріус і Жанетт | Перемога |
Женевський міжнародний кінофестиваль | |||
1997 | Гран-прі | Маріус і Жанетт | Перемога |
Міжнародний кінофестиваль у Сан-Себастьяні | |||
1998 | Золота мушля | На місці серця | Номінація |
Срібна мушля — Спеціальний приз журі | Перемога | ||
Премія за найкращий сценарій — Почесна згадка | Перемога | ||
Приз Міжнародної Католицької організації в царині кіно (OCIC) | Перемога | ||
2004 | Золота мушля | Мій тато — інженер | Номінація |
Премія «Люм'єр» | |||
1998 | Найкращий фільм | Маріус і Жанетт | Номінація |
2012 | Найкращий сценарій | Сніги Кіліманджаро | Номінація |
Премія «Сезар» | |||
1998 | Найкращий фільм | Маріус і Жанетт | Номінація |
Найкраща режисерська робота | Номінація | ||
Найкращий оригінальний або адаптований сценарій | Номінація | ||
Паризький кінофестиваль | |||
1998 | Нагорода преси | Маріус і Жанетт | Перемога |
Премія «Гойя» | |||
1999 | Найкращий європейський фільм | Маріус і Жанетт | Номінація |
Міжнародний кінофестиваль у Вальядоліді | |||
2000 | Золотий колос за найкращий фільм | У місті все спокійно | Перемога |
2002 | Марі-Жо і два її кохання | Номінація | |
2011 | Срібний колос за найкращий фільм | Сніги Кіліманджаро | Перемога |
Приз глядачів | Перемога | ||
Міжнародний фестиваль фільмів про кохання у Монсі | |||
2001 | Найкращий сценарій | У місті все спокійно | Перемога |
Премія Європейської кіноакадемії | |||
2001 | Найкращий європейський сценарій | У місті все спокійно | Номінація |
Приз ФІПРЕССІ | Перемога | ||
Каннський міжнародний кінофестиваль | |||
2002 | Золота пальмова гілка | Марі-Жо і два її кохання | Номінація |
1911 | Приз «Особливий погляд» | Сніги Кіліманджаро | Номінація |
Єреванський міжнародний кінофестиваль «Золота абрикоса» | |||
2004 | Гран-прі Золота абрикоса | Марі-Жо і два її кохання | Номінація |
1900 | Срібна абрикоса — Спеціальний приз | Подорож до Вірменії | Перемога |
Берлінський міжнародний кінофестиваль | |||
2005 | Золотий ведмідь | Прогулянки по Марсовому полю | Номінація |
2008 | Леді Джейн | Номінація | |
Приз «Люкс» Європейського парламенту | |||
2011 | Найкращий фільм | Сніги Кіліманджаро | Перемога |
Премія «Турія», Валенсія (Іспанія) | |||
2013 | Найкращий фільм | Сніги Кіліманджаро | Перемога |
2013 | Премія глядачів за найкращий фільм | Перемога | |
Венеційський міжнародний кінофестиваль | |||
2017 | Золотий лев | Вілла | Номінація |
Премія Всесвітньої католицької асоціації по комунікаціях (SIGNIS) | Перемога |
Громадська позиція
ред.У 2018 підтримав звернення Асоціації режисерів Франції на захист ув'язненого у Росії українського режисера Олега Сенцова[7]
Примітки
ред.- ↑ « Robert Guédiguian: „C'est terrible, cette absence de fédération des pauvres gens“ », Mathilde Blottière, Télérama.fr, 15 листопада 2011. Процитовано 2.08.2017
- ↑ Robert Guédiguian — Box-office France sur JP Box-office. Consulté le 10.novembre.2015.
- ↑ Режиссер Робер Гедигян возглавит жюри программы «Горизонты» Венецианского кинофестиваля. PanARMENIAN Network (рос) . 8.07.2017.
{{cite web}}
:|access-date=
вимагає|url=
(довідка); Пропущений або порожній|url=
(довідка) - ↑ Venice to Honor Jane Fonda, Robert Redford; Their ‘Our Souls at Night’ to World Premiere. Variety. Процитовано 30.07.2017.
- ↑ " Ariane Ascaride au fil des films de Robert Guédiguian ", Caroline Besse, Télérama.fr, 18 червня 2014. Процитовано 2.08.2017.
- ↑ Нагороди та номінації Робера Гедігяна на сайті IMDb (англ.)
- ↑ Appel pour la libération d'Oleg Sentsov
Посилання
ред.- Робер Гедігян на сайті IMDb (англ.)
- Робер Гедігян у соцмережі «Facebook»
- Робер Гедигян: «Любое кино — левое» / Андрей Буров, Евгений Гусятинский // Искусство кино. — Моска, 2005. — Вип. 10 (жовтень).