Острів Солсбері
О́стрів Со́лсбері (рос. Остров Солсбери) — острів в Північному Льодовитому океані, у складі архіпелагу Земля Франца-Йосифа. Адміністративно відноситься до Приморського району Архангельської області Росії.
Острів Солсбері | |
---|---|
Остров Солсбери | |
![]() | |
Названий на честь | Rollin D. Salisburyd |
Географія | |
80°54′09″ пн. ш. 56°14′08″ сх. д. / 80.90273888891678666° пн. ш. 56.235677777805776145° сх. д.Координати: 80°54′09″ пн. ш. 56°14′08″ сх. д. / 80.90273888891678666° пн. ш. 56.235677777805776145° сх. д. | |
Місцерозташування | Північний Льодовитий океан |
Акваторія | Північний Льодовитий океан |
Група островів | Земля Франца-Йосифа |
Площа | 960 км² |
Найвища точка | 450 м |
Країна | |
![]() | |
Регіон | Архангельська область |
Адм. одиниця | Архангельська область |
Населення | відсутнє |
![]() | |
![]() |
Географія
ред.Острів знаходиться в центральній частині архіпелагу, входить до складу Землі Зичі. Розташований між островом Циглера на північному-сході (відокремлений протокою Родса) та островами Луїджі і Чамп на південному заході, від яких відокремлений протоками Брауна та Покдорф.
Острів майже весь вкритий льодом, має видовжену та вузьку форму. Миси: крайня східна точка — мис Вороніна, центральна північ — мис Безбородова, крайня північна точка — мис Мак-Клінтока, ще один північний — мис Харкнесса, крайня західна точка — мис Фішера, центральний південь — миси Монтефьоре, Фармана, Ковальї.
Історія
ред.Острів відкритий 1873 року під час Австро-Угорської полярної експедиції на чолі з Юліусом Паєром 1872–1874 років. Названий на честь американського професора геології Ролліна Солсбері, заступника голови експедиції Роберта Пірі.
Посилання
ред.
Це незавершена стаття з географії Архангельської області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |