Лютефіск
Лютефіск (норв. lutefisk, швед. lutfisk, дослівно риба лугом) — традиційна скандинавська рибна страва, що зазвичай готується з тріски і популярна в Норвегії, Швеції та деяких районах Фінляндії.
![]() | |
Походження | ![]() |
---|---|
Необхідні компоненти | G. morhua і гідроксид натрію |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/02/Lutefisk.jpg/220px-Lutefisk.jpg)
Для приготування сушену рибу замочують у лужному розчині каустичної соди або гідроксиду натрію (раніше використовували березову золу, що також має лужні властивості) на три доби, після чого вимочують кілька днів у чистій воді. Внаслідок хімічної реакції рибних білків із лугом риба набуває ніжної желеподібної консистенції й специфічного гострого запаху.
Надалі лютефіск підлягає тепловій обробці: кілька хвилин його варять у дуже солоній воді. Страву подають із гороховим пюре, беконом, відварною картоплею, як приправу пропонують гірчицю і сир із козячого молока, капусту з морквою. Деякі віддають перевагу лютефіску з картопляними млинчиками. З алкогольних напоїв до лютефіску подають норвезьку горілку Аквавіт (акевіт), пиво.[1]
Лютефіск — традиційний зимовий, різдвяний делікатес, і зараз досить популярний у народів Скандинавії, попри свій незвичайний смак (протягом 2001 року в Норвегії з'їли понад 2 600 т цієї страви)[2].
Історія
ред.Перша згадка про лютефіск відноситься до 1555 року, коли шведський учений і дипломат Олаф Магнус у своїх працях докладно описав процес виробництва страви. Легенда пов'язує походження екзотичної страви з кораблем вікінгів (або з рибним складом), в який вдарила блискавка і спалила його, а риба, яка знаходилася на кораблі, змішалася з золою. Через деякий час вікінги вирішили спробувати рибу, попередньо вимочивши у воді, і були здивовані смаком страви.[1]
Американський кулінарний критик Джеффрі Стейнгартен, автор книги «Той, що їсть все», так відгукувався про лютефіск:
«Лютефіск — це не їжа, а зброя масового ураження. Це приклад їжі, смак якої ні на що не схожий, але при цьому викликає такі сильні емоції, що буквально відправляє людину в нокаут».[1]
Примітки
ред.- ↑ а б в Джанян С. / 475781.html Кулінарний нокаут. Тріска лугом[недоступне посилання з липня 2019] / / svobodanews.ru ((підтверджено | 2 | 9 | 2009))
- ↑ О. Захарова. Норвезька любов[недоступне посилання з квітня 2019] / / «Гастрономъ», # 9 (56), 2006 ((підтверджено | 2 | 9 | 2009))
Посилання
ред.