Бакай Олександр Степанович
Бакай Олександр Степанович | |
---|---|
Народився | 16 вересня 1938 (85 років) Юзівка |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | фізик |
Alma mater | Харківський державний університет |
Галузь | теоретична фізика |
Заклад | Харківський фізико-технічний інститут |
Вчене звання | професор, академік НАН України (2009) |
Науковий ступінь | доктор фізико-математичних наук |
Відомий завдяки: | дослідження зі стохастичної динаміки електронів у накопичувачі; структурно-фазові діаграми бінарних сплавів, що знаходяться в умовах реакторного опромінення |
Нагороди |
Бакай Олександр Степанович — радянський та український фізик-теоретик, академік НАН України (2009), лауреат Державної премії України, лауреат премії Фонду Сороса.[1]
Біографія
ред.Народився 16 вересня 1938 р. у Харкові. Після закінчення Петрівсько-Роменської середньої школи в 1955 був прийнятий до Харківського державного університету. В 1960 в альптаборі «Ельбрус» зробив перші кроки в альпінізмі, які відіграли значну роль в подальших сходженнях. Після закінчення навчання на фізико-математичному факультеті у 1961 р. був направлений до теоретичного відділу Харківського фізико-технічного інституту.
Під керівництвом Д. В. Волкова почав наукову працю з побудови електродинаміки фотонів у теорії Редже. За 20 років від молодшого наукового співробітника (1961) піднявся до завідувача теоретичного відділу (1981). З 1960 по 1977 рік здійснив близько 70 сходжень, з них більше десятка — найвищої категорії складності. Під керівництвом Г. Я. Любарського брав участь у розрахунках накопичувача електронів і позитронів з енергією 2.2 ГеВ і виконав дослідження зі стохастичної динаміки електронів у накопичувачі. В 1966 захистив кандидатську дисертацію, а в 1972 році — докторську.[2][3][4][5][6]
Наукова діяльність
ред.Разом із О. I. Ахієзером (1971) запропонував теорію стохастичного прискорення частинок на основі моделі Фермі-Улама, а з В. Г. Бар'яхтаром вивчав процеси параметричного збудження звуку однорідним магнітним полем у феромагнетиках. Одночасно протягом 1977—1999 років − професор ХДУ і Білгородського педагогічного університету (1994—1998).
- 1992 — роботи О. Бакая з теорії полікластерних аморфних тіл відзначені Державною премією України;
- 2008 — роботи з ядерної енергетики відзначені премією ім. О. І. Лейпунського НАН України.
Є автором понад трьохсот наукових робіт, з яких 5 монографій. Був науковим керівником у 12 кандидатів і 4 докторів наук[7].
Посилання
ред.Примітки
ред.- ↑ Бакай Олександр Степанович. Національна академія наук України. Архів оригіналу за 7 травня 2021. Процитовано 7 травня 2021.
- ↑ В. Г. Бар’яхтар. Бакай Олександр Степанович. Енциклопедія Сучасної України. Архів оригіналу за 7 травня 2021. Процитовано 7 травня 2021.
- ↑ Бакай Олександр Степанович. Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна. Архів оригіналу за 7 травня 2021. Процитовано 7 травня 2021.
- ↑ Олександр Степанович Бакай (до 80-річчя від дня нарождення). Наукова електронна бібліотека періодичних видань НАН України. Архів оригіналу за 7 травня 2021. Процитовано 7 травня 2021.
- ↑ Бакай, Олександр Степанович. Електронна версія «Великої української енциклопедії». Архів оригіналу за 25 лютого 2022. Процитовано 27 травня 2022.
{{cite web}}
:|first=
з пропущеним|last=
(довідка) - ↑ Бакай Александр Степанович. Харківський альпклуб. Архів оригіналу за 7 травня 2021. Процитовано 7 травня 2021.
- ↑ Бакай Олександр Степанович // Професори Харківського національного університету імені В. Н. Каразіна. Біобібліографічний довідник / за редкцією В. С. Бакірова. — Харків : ХНУ ім. В. Н. Каразіна, 2009. — С. 27. — ISBN 966-623-021-6.
Це незавершена стаття про науковця. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |