HD43819
(Перенаправлено з HR2258)
Дані дослідження Епоха J2000,0 | |
---|---|
Сузір'я | |
Пряме піднесення | 6г 19х 1,84с |
Схилення | +17° 19′ 30,9″ |
Видима величина (V) | 6,27[1] |
Характеристики | |
Спектральний клас | B9 |
показник кольору U−B | -0,31 |
яскравість B | 6,154±0,003[2] |
показник кольору B−V | -0,094±0,004[2] |
яскравість V | 6,263±0,004[2] |
Тип змінності | |
Дані фотометрії Стрьомґрена | |
колір b−y | -0,06 |
індекс m1 | 0,15 |
індекс c1 | 0,75 |
індекс Hβ | 2,75[1] |
Дані фотометрії Гіппаркос | |
Максимальна яскравість | 6,230[2] |
Мінімальна яскравість | 6,260[2] |
Період фотометричної змінності зорі |
15,02[2] доби |
Астрометрія | |
Власний рух (μ) | за пр. піднес.: -8,68± 0,90[2] мас/рік |
Паралакс (π) | 5,17 ± 1,09[2] мас |
Відстань | 630,86 світлових років 193,42 парсек |
Подробиці | |
Маса | M☉ |
Обертання | Vsin(i)=18[3]км/сек |
Інші позначення | |
Посилання | |
SIMBAD | дані для HD43819 |
HD43819 — хімічно пекулярна зоря спектрального класу B9, що має видиму зоряну величину в смузі V приблизно 6,3.[1] Вона розташована на відстані близько 630,9 світлових років від Сонця.[2]
Фізичні характеристики
ред.Зоря HD43819 обертається порівняно повільно навколо своєї осі. Проєкція її екваторіальної швидкості на промінь зору становить Vsin(i)= 18км/сек.[3] Телескоп Гіппаркос зареєстрував фотометричну змінність даної зорі з періодом 15,02 доби в межах від Hmin= 6,26 до Hmax= 6,23.[2]
Пекулярний хімічний вміст
ред.Зоряна атмосфера HD43819 має підвищений вміст Si .[1]
Магнітне поле
ред.Спектр даної зорі вказує на наявність магнітного поля у її зоряній атмосфері. Напруженість повздовжної компоненти поля оціненої з аналізу наявних ліній металів становить 269,5± 253,6 Гаус.[4]
Див. також
ред.Джерела
ред.- ↑ а б в г Renson P., Manfroid J., General catalogue of Ap, HgMn and Am stars, 2009, A&A...498..961
- ↑ а б в г д е ж и к л м ESA, 1997, The Hipparcos Catalogue, ESA SP-1200
- ↑ а б Royer F. et al. 2002, 'Rotational velocities of A-type stars', Astron. & Astrophys. 393, 897
- ↑ Bychkov V.D., Bychkova L.V., Madej J., 2003, 'Catalogue of averaged stellar effective magnetic fields', Astron. Astrophys. 407, 631
Це незавершена стаття з астрономії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |