Скін (музикантка)
Дебора Енн Даєр, ОБІ, відома як Skin (англ. Deborah Anne Dyer; нар. 3 серпня 1967, Лондон) — британська співачка, авторка пісень і діджейка електронної музики. Найбільш відома як солістка гурту Skunk Anansie[8] і привернула увагу своїм потужним голосом, сопрано широкого діапазону, та разючим виглядом.
Скін | |
---|---|
англ. Skin | |
![]() | |
Основна інформація | |
Повне ім'я | англ. Deborah Anne Dyer[1] |
Дата народження | 3 серпня 1967[2] (57 років) |
Місце народження | Брікстон (Лондон), Великий Лондон, Лондон[d], Англія, Велика Британія[3] |
Роки активності | 1994 — тепер. час |
Громадянство | Велика Британія |
Професії | співачка, авторка пісень, діджейка, гітаристка |
Освіта | Тиссайдський університетd[4] і St Martin-In-The-Fields High School for Girlsd |
Інструменти | гітара і вокал[d] |
Жанри | рок-музика |
Псевдоніми | Skin і D-Dyer[5] |
Членство | Skunk Anansie |
Заклад | Leeds Arts Universityd[6] |
Лейбли | One Little Independent Recordsd |
Нагороди | |
skinmusic.net | |
![]() |
2015 року на один сезон увійшла до складу журі італійської версії талант-шоу The X Factor, а в 2016 році була на обкладинці британського лесбійського журналу Diva.
2018 року після випуску нових пісень та гастролей зі Skunk Anansie Скін була представлена як одна із зірок обкладинки спеціального випуску журналу Classic Rock «She Rocks» і перед святкуванням 25-річчя Skunk Anansie отримала нагороду Inspirational Artist Award на Music Week Awards. У листопаді вона з'явилася на обкладинці журналу Kerrang!.
2021 року за заслуги в музичній галузі нагороджена Орденом Британської імперії. 2022 року була визнана телеканалом Sky Arts[en] однією з 20 найвпливовіших людей мистецтва останнього півстоліття[9] і стала лауреаткою Icon Award від журналу Attitude[en][10].
...такі жінки, як Скін, Наташа Атлас, Йоланда Чарльз[en] і Деббі Сміт[en], тепер виступають важливими рольовими моделями для майбутніх поколінь чорних жінок — Мевіс Бейтон, «Frock Rock»[11]
Життєпис
ред.Дебора Енн Дайер народилася 3 серпня 1967 року в Брікстоні, Лондон, у родині ямайців[12]. Її батько служив у Королівських ВПС, а пізніше працював на нафтових платформах. Її мати була медсестрою, перш ніж зайняти державну посаду в екологічному департаменті. Вона описує своїх батьків як «дуже суворих, дуже ямайських». 6-річною вона переїхала до дідуся, який керував нічним клубом у підвалі, де, як вона згадує, «завжди була музика та ром» і плакати Боба Марлі та Мухаммеда Алі, які її надихнули. За кілька років по тому почала писати пісні[10]. У дитинстві вона хотіла бути піаністкою. У 14 років прочитала «Макбета», пізніше заявивши, що їй подобалася «заплутаність і складність п’єси Шекспіра»[13].
Скін здобула в Університеті Тіссайд бакалаврський ступінь (з відзнакою) в галузі архітектури й дизайну інтер’єру 1989 року й почесний ступінь магістра мистецтв 2000 року[14].
2011 року Скін виступила з діджейським сетом у Києві[15]. Наступного року її визнали третьою з найвидатніших рок-співачок слухачі британського радіо XFM[16].
Скін є відкритою квірною особою[17][18]. У 2013 році вона вступила в цивільне партнерство з Крістіаною Вайлі, дочкою американського мільярдера Сема Вайлі. У 2015 році пара розлучилася. У вересні 2020 року Скін оголосила про заручини з перформеркою і продюсеркою Ледіфаг[en], яка в листопіді 2021 року народила первісту пари Лів Лайлу[19].
Після референдуму про членство Сполученого Королівства в Європейському Союзі в 2016 році Скін у численних інтерв'ю виступала проти Brexit та його наслідків у вигляді зростання расизму, нестачі робочої сили та зубожіння британської культури.
У жовтні 2020 року почала вести недільну вечірню радіопрограму «The Skin Show» на радіо Абсолют[en][10][20].
У січні 2021 року обійняла посаду канцлерки Університету мистецтв[en] Лідса[21]. Того ж року почала вести подкаст «Skin Tings»[22] і була призначена офіцеркою Ордена Британської імперії за заслуги в музичній галузі[23].
Після оголошення результатів виборів в Італії 2022 року Скін сказала, що вона розчарована тим, що італійський народ проголосував за Джорджу Мелоні, і сказала, що Італія знову «тоне до фашизму».
Твори
ред.Дискографія (альбоми)
ред.- Fleshwounds[en] (2003)
- Fake Chemical State[en] (2006)
Skunk Anansie
ред.- Paranoid & Sunburnt[en] (1995)
- Stoosh[en] (1996)
- Post Orgasmic Chill[en] (1999)
- Wonderlustre[en] (2010)
- Black Traffic[en] (2012)
- Anarchytecture[en] (2016)
Гостьова участь
ред.- Вокал у пісні "Carmen Queasy" із сольного альбому Максима (з The Prodigy) 2000 року, Hell's Kitchen – номер 33 у британському чарті
- Вокал у пісні "Licking Cream" із другого альбому Sevendust Home
- Вокал у пісні "You Can't Find Peace" від Pale3, яка була знята для фільму Тома Тиквера Der Krieger und die Kaiserin (Принцеса і воїн)
- Вокал у пісні "Good Times", Ед Кейс – номер 68 у британському чарті
- Вокал у пісні "If This Ain't Love" Еріка Морілло та Едді Тоніка – випущено 2012
- Співає вокал для "Still Standing" з Unity – офіційного альбому Олімпійських ігор в Афінах 2004 року
- Виконує «Kill Everything» в OST L'Empire des Loups
- Записує вокал у «La Canzone Che Scrivo Per Te» в альбомі «Che Cosa Vedi» Марлен Кунц
- Записує вокал у "Stagioni D'Amore" (Seasons of Love) з акторського альбому для італійського виробництва Rent
- Вокал у пісні «Meat» з альбому Тоні Айоммі «Iommi»
- Вокал на "Comfort of Strangers" на OST до Timecode
- Бере участь у благодійному синглі "It's Only Rock And Roll"
- "Not an Addict" (з K's Choice) – живий виступ на Pinkpop 1996
- «Army of Me» (з Б'єрк) – жива версія на Top of the Pops, 5 травня 1995 р.
- «Anti Love Song» (кавер на Бетті Девіс; прямий ефір на Taratata з Ленні Кравіцем)
- Вокал у "Nothing Matters" Марка Найта.
Бібліографія
ред.- Skin, O'Brien L. It Takes Blood and Guts — Simon & Schuster, 2020. — 320 p. — ISBN 978-1-4711-9491-7
Примітки й джерела
ред.- ↑ The London Gazette 63377 — 2021. — вип. 63377. — С. B11.
- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #135323274 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ The International Who's Who of Women 2006 — Routledge, 2005. — ISBN 978-1-85743-325-8
- ↑ Honorary graduates | Alumni — 1930.
- ↑ Newsdesk Skunk Anansie's Skin is to join Absolute Radio in October — 2020.
- ↑ Leeds Arts University — 2021.
- ↑ Kawalik T. Skunk Anansie's Skin wins Attitude's Icon Award — 2022. — ISSN 1353-1875
- ↑ Black artist headliners at Glastonbury. National Museums Liverpool (англ.). 28 червня 2019. Архів оригіналу за 24 червня 2023. Процитовано 21 листопада 2023.
- ↑ Graye, Megan (11 серпня 2022). Who is Britain’s most influential artist? Read the full list. The Independent. Архів оригіналу за 13 червня 2024. Процитовано 1 серпня 2024.
- ↑ а б в Kawalik, 2023.
- ↑ Bayton, Mavis (1998). Frock Rock: Women Performing Popular Music (англ.). Oxford: Oxford University Press. с. 191. ISBN 0-19-816615-X.
women like Skin, Natacha Atlas, Yolanda Charles, and Debbie Smith are now acting as crucial role models for future generations of black women
- ↑ Segalov, Michael (6 вересня 2020). Skin: ‘I refused to play the game’. Observer. The Guardian (брит.). ISSN 0029-7712. Архів оригіналу за 19 червня 2024. Процитовано 26 липня 2024.
- ↑ Philby, Charlotte (7 листопада 2009). My Secret Life: Skin, singer, 42. The Independent (англ.). Архів оригіналу за 11 липня 2020. Процитовано 26 липня 2024.
- ↑ Musical link for two Teesside graduates | Alumni. Teesside University (англ.). Процитовано 13 травня 2024.
- ↑ Тугушева, Катерина (20 липня 2011). Skin передає привіт Києву (відео). Tochka.net. Архів оригіналу за 17 листопада 2023. Процитовано 1 серпня 2024.
- ↑ Британці обрали найвидатнішу рок-співачку. Navsi100.com. 29 березня 2012. Архів оригіналу за 17 листопада 2023. Процитовано 1 серпня 2024.
- ↑ Skin, O'Brien, 2020.
- ↑ Skin and no bones about it. web.archive.org. 16 лютого 2007. Архів оригіналу за 4 листопада 2003. Процитовано 13 травня 2024.
- ↑ Little Lev Lylah was born, Skin became a mother. L'Unione Sarda English (англ.). 3 грудня 2021. Процитовано 17 травня 2024.
- ↑ Skunk Anansie lead singer Skin joins Absolute Radio. RadioToday. 30 вересня 2020. Процитовано 17 травня 2024.
- ↑ Leeds Arts University News. Leeds Arts University (англ.). Архів оригіналу за 13 серпня 2023. Процитовано 13 травня 2024.
- ↑ Newsdesk (4 березня 2021). Skunk Anansie's Skin launches podcast featuring Paul Weller, Debbie Harry and Arlo Parks. Music-News.com (амер.). Архів оригіналу за 19 квітня 2021. Процитовано 3 серпня 2024.
- ↑ The London Gazette 63377 — 2021. — вип. 63377. — С. B11.
- Kawalik, Tracy (12 жовтня 2022). Skunk Anansie's Skin wins Attitude's Icon Award. Attitude (англ.). Архів оригіналу за 13 жовтня 2022. Процитовано 22 листопада 2023.
- Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (англ.) (вид. 19). London: Guinness World Records Limited. ISBN 1-904994-10-5.
Посилання
ред.- Офіційний сайт
- Скін на сайті IMDb (англ.)
Це незавершена стаття про співачку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |