Пантюхов Юрій Борисович
Юрій Борисович Пантюхов (рос. Юрий Борисович Пантюхо́в; нар. 15 березня 1931, Коломна, Московська область, СРСР — пом. 22 жовтня 1982) — радянський хокеїст, нападник.
![]() | |||
Особові дані | |||
---|---|---|---|
Повне ім'я | Юрій Борисович Пантюхов | ||
Народження | 15 березня 1931 Коломна, Московська область, СРСР | ||
Смерть | 22 жовтня 1982 (51 рік) Москва, СРСР | ||
Зріст | 175 см | ||
Вага | 75 кг | ||
Позиція | нападник | ||
Професіональні клуби* | |||
Роки | Клуб | Ігри (голи) | |
1949–1951 1951–1953 1953–1961 1961–1962 |
«Крила Рад» (Москва) ВПС (Москва) ЦСКА (Москва) СКА (Ленінград) |
? (?) ? (12) ? (?) ? (1) | |
Національна збірна** | |||
Роки | Збірна | Ігри (голи) | |
1955–1959 | СРСР | 68 (32) | |
Звання
| |||
* Ігри та голи за професіональні клуби | |||
** Інформацію про ігри та голи за національну збірну |
Олімпійський чемпіон і заслужений майстер спорту СРСР (1956).
Клубна кар'єра
ред.Виступав за московські команди «Крила Рад» (1949-1951), ВПС (1951-1953), ЦСКА (1953-1961) та ленінградський СКА (1961-1962). У складі столичних армійських клубів вісім разів здобував перемоги у чемпіонатах СРСР. Найбільш вдалими були другий та третій сезони у ЦСКА. Команда вигравала золоті нагороди, а Пантюхов по 19 та 25 разів вражав ворота суперників за турнір. Здебільшого роздавав результативні передачі партнерам, ніж забивав сам. Всього у чемпіонатах СРСР провів 230 матчів (121 гол). Шестиразовий володар кубка СРСР. Найкращий снайпер турніру 1956 року — сім закинутих шайб.[1]
Виступи у збірній
ред.У складі національної збірної здобув золоту нагороду на Олімпійських іграх 1956 у Кортіна-д'Ампеццо. На турнірі грав у ланці з Олексієм Гуришевим та Миколою Хлистовим. Завершував виступи у збірній уже з іншими партнерами: Веніаміном Александровим та Костянтином Локтєвим.
Чемпіон світу 1956; другий призер 1957, 1958, 1959. На чемпіонатах Європи — три золоті (1956, 1958, 1959) та одна срібна нагорода (1957). На чемпіонатах світу та Олімпійських іграх провів 28 ігор (13 закинутих шайб), а всього у складі збірної СРСР — 68 матчів (32 голи).
Подальше життя
ред.У 1961 році закінчив військовий факультет Державного інституту фізичної культури ім. П. Ф. Лесгафта.
Після завершення кар'єри гравця був тренером команди СКА МВО. Працював в управлінні «Спортлото» та відділі спортивних ігор Центральної ради товариства «Зеніт».
Нагороди та досягнення
ред.Нагороди | Команда | Кіл. | Роки |
---|---|---|---|
Олімпійські ігри | |||
Золото | СРСР | 1 | 1956 |
Чемпіонат світу | |||
Золото | СРСР | 1 | 1956 |
Срібло | СРСР | 3 | 1957, 1958, 1959 |
Чемпіонат Європи | |||
Золото | СРСР | 3 | 1956, 1958, 1959 |
Срібло | СРСР | 1 | 1957 |
Чемпіонат СРСР | |||
Золото | ВПС (Москва) | 2 | 1952, 1953 |
Золото | ЦСКА (Москва) | 6 | 1955, 1956, 1958-1961 |
Срібло | ЦСКА (Москва) | 2 | 1954, 1957 |
Бронза | «Крила Рад» (Москва) | 2 | 1950, 1951 |
Кубок СРСР | |||
Володар | «Крила Рад» (Москва) | 1 | 1951 |
Володар | ВПС (Москва) | 1 | 1952 |
Володар | ЦСКА (Москва) | 4 | 1954, 1955, 1956, 1961 |
Примітки
ред.Джерела
ред.- Статистика виступів на Олімпійських іграх [Архівовано 2 липня 2012 у Wayback Machine.] (англ.)
- Біографія на сайті Championat.com[недоступне посилання з липня 2019] (рос.)
- Пахомов Владимир. Джон без страха и упрека
- Профіль на сайті Yandex.ru (рос.)
- Профіль на сайті Chidlovski.net (англ.)
- Статистика на сайті Eurohockey.net (англ.)