Династія Пізня Цінь
Дина́стія Пізня Цінь (спрощ.: 后秦; кит. трад.: 後秦; піньїнь: Hòuqín) — династія, що правила частиною північного Китаю після занепаду династії Рання Цінь. Ця династія керувалася імператорами з роду Яо, першим з яких був Яо Чан. Була повалена у 417 році внаслідок війни з державою Східна Цзінь.
Пізня Цінь | ||||
| ||||
![]() | ||||
Столиця | Чан'ань | |||
Форма правління | Монархія | |||
Історія | ||||
- Заснування | 384 | |||
- Падіння | 417 | |||
Історія
ред.Засновником династії став Яо Чан (з тибетського племені цян), який був військовиком за імператора з династії Рання Цінь Фу Цзяні. Після поразки останнього у 383 році від імперії Східна Цзінь Яо Чан деякий час зберігав вірність імператорові, проте вже у 383 році вступив з ним у конфлікт після поразки від мужунів, які заснували династію Пізня Янь. У 384 році було оголошено про утворення держави Пізня Цінь. У 385 році Яо Чан скинув Фу Цзяня, а потім стратив його, а у 386 році оголосив себе імператором. Столицею було зроблено Чан'ань.
У подальшому імператори Пізньої Цінь вели постійні війні. У 394 році було знищено державу Рання Цінь, у 403 році — Пізня Лян, у 409 році — Західна Цінь. Проте війни проте держав Північна Вей, Південна Лян та Ся завершилися поразкою.
410-ті роки відзначені внутрішніми негараздами, частими повстаннями, а також запеклою війною із Східною Цзінь. Зрештою Пізня Цзінь у 417 році була підкорена останньою.
Культура
ред.За правління імператоар Яо Сіна (під впливом ченця Кумарадживи) у державі затвердився буддизм. Зводиться багато храмів, здійснюються численні переклади китайською буддистських текстів.
Імператори
ред.Посмертне ім'я | Особисте ім'я | Роки правління | Девіз і роки правління |
---|---|---|---|
У Чжао-ді 武昭帝 Wǔzhāodì |
Яо Чан 姚萇 Yáo Cháng |
384–393 |
|
Вень Хуань-ді 文桓帝 Wénhuándì |
Яо Сін 姚興 Yáo Xīng |
393–416 |
|
Хоу Чжу 後主 Hòu Zhǔ |
Лю Цзюнь 姚泓 Yáo Hóng |
416–417 |
|
Джерела
ред.- Zürcher E. The Buddhist Conquest of China: The Spread and Adaptation of Buddhism in Early Medieval China. Leiden, 1959.