Деревінський Олег Михайлович
Олег Михайлович Деревінський (нар. 17 липня 1966,Київ, УРСР) — радянський та український футболіст, захисник. По завершенні кар'єри гравця став арбітром, обслуговував матчі чемпіонату України.
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Олег Михайлович Деревінський | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 17 липня 1966 (58 років) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Київ, УРСР | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 185 см | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Вага | 73 кг | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | захисник | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Суддівська діяльність | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Місто | Київ | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Категорія | національна | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби |
Кар'єра гравця
ред.Вихованець школи київського «Динамо», перші тренери — Володимир Іжко і В'ячеслав Семенов. Грав за дубль київського клубу. У 1984-1985 роках виступав за «Динамо» з Ірпеня. У 1987 році перейшов до харківського «Металіста». У складі харків'ян провів 5 років, разом з командою виграв Кубок СРСР. Зіграв 3 матчі в Кубку володарів Кубків УЄФА 1988/89[1]
Після розпаду СРСР став гравцем краківської «Вісли». Провів два сезони в Польщі, після чого повернувся в Україну, перейшовши в шепетівський «Темп». Потім грав за кіровоградську «Зірку», запорізький «Металург» і криворізький «Кривбас», де й завершив кар'єру гравця.
Закінчив Харківський інститут фізкультури.
Кар'єра арбітра
ред.З 1997 року - футбольний суддя. Обслуговував матчі регіонального рівня, з 2000 року — матчі Другої ліги, з 2002 року — матчі Першої ліги України. Дебютував у вищій лізі 30 квітня 2005 року, на матчі «Іллічівець» (Маріуполь) — «Металург» (Донецьк). Всього, в період з 2005 по 2012 рік, як головний арбітр відсудив 89 матчів вищої ліги. У 2010 році обслуговував Фінал Кубка України між сімферопольською «Таврією» і донецьким «Металургом», в якому показав 13 жовтих і 2 червоні картки, а також призначив пенальті, який пізніше був визнаний помилковим[2]. З 2012 року працює спостерігачем арбітражу на матчах чемпіонату України.
З 2015 року працює тренером в дитячо-юнацькій школі київського «Арсеналу»[3].
Досягнення
ред.- Кубок СРСР
- Володар (1): 1988
- Кубок Федерації футболу СРСР
- Фіналіст (1): 1987
- Екстракляса
- Бронзовий призер (1): 1991
Особисте життя
ред.Син Олексій також став футбольним арбітром[4] і судить матчі Прем'єр-ліги.
Примітки
ред.- ↑ Деревінський Олег в єврокубках за українські команди. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 23 липня 2017.
- ↑ Експертна комісія ФФУ: пенальті призначений помилково. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 23 липня 2017.
- ↑ Дитяча футбольна школа. Офіційний сайт ФК Арсенал Київ. Архів оригіналу за 20 липня 2017. Процитовано 23 липня 2017.
- ↑ Алексей Деревинский – арбитр матча «Горняк-Спорт» – «Энергия». gornyak-sport.net (рос.). Архів оригіналу за 7 лютого 2021. Процитовано 28 січня 2021.
Посилання
ред.- Профіль футболіста на сайті FootballFacts.ru (рос.)
- Профіль гравця [Архівовано 22 липня 2017 у Wayback Machine.] на сайті metalist-kh-stat.net.ua
- Профіль арбітра [Архівовано 23 липня 2017 у Wayback Machine.] на Офіційному сайті комітету арбітрів України
- Сторінки історії «Зірки»: вони торували шлях до вищої ліги (частина 7) [Архівовано 21 серпня 2017 у Wayback Machine.]
- Профіль гравця [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.] на сайті legioner.kulichki.com
- Профіль арбітра [Архівовано 10 вересня 2016 у Wayback Machine.] на сайті transfermarkt.co.uk
Це незавершена стаття про футболіста. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |