Александр Александров (космонавт)
Александр Панайотов Александров ( болг. Александър Панайотов Александров; нар. 1 грудня 1951 р.) — болгарський космонавт у відставці. Він другий болгарин, який полетів у космос після Георгія Іванова. [1] [2]
Александр Александров | |
---|---|
Народився | 1 грудня 1951 (72 роки) Омуртаг, Тирговиштська область, Болгарія |
Країна | ![]() |
Діяльність | космонавт, офіцер, військовослужбовець |
Військове звання | лейтенант-полковник, лейтенант, старший лейтенант, бригадний генерал і генерал-майор |
Нагороди | |
Біографія
ред.Александров народився в Омуртагу (Болгарія) 1 грудня 1951 року. Закінчив Болгарську академію ВПС у 1974 році та здобув ступінь технічних наук у 1983 році. У болгарських ВПС Александров піднявся до звання підполковника. [2]
Александров був обраний дослідницьким космонавтом 1 березня 1978 року в рамках програми Радянського Союзу «Інтеркосмос». У відборі взяли участь шість півфіналістів, серед яких рекордсмен стрибка з парашутом Чавдар Джуров, який був загинув під час відбору. [3] Александров був обраний резервом Георгія Іванова на місії «Союз 33» космічної станції «Салют 6». Згодом Олександров був призначений головою команди місії «Союз ТМ-5» космічної станції «Мир». [1] [2]
7 червня 1988 року Александров вийшов на борт ТМ-5 як дослідницький космонавт разом із командиром місії Анатолієм Соловйовим та Віктором Савіних. Прибувши до Міру, Олександров став першим болгарином, який дістався до радянської космічної станції, оскільки місія «Союз 33», на якій був Георгій Іванов, не змогла дістатися до космічної станції «Салют 6». 17 червня Олександров повернувся на борт «Союзу ТМ-4» разом зі своїми колегами по екіпажу. Він разом зі своїми товаришами по екіпажу провів у космосі трохи менше 10 днів. [4]
Пізніше Олександров став заступником директора Інституту космічних досліджень Болгарської академії наук. [2]
В даний час Олександров працює вченим-дослідником. Він одружений і має одну дитину. [2]
Почесні відзнаки та нагороди
ред.- Герой Народної Республіки Болгарія (1988)
- Герой Радянського Союзу (1988)
- Орден Георгія Димитрова
- Орден Леніна (1988)
- Орден «Стара Планіна» (2003), перший клас, до 15-ї річниці другого радянсько-болгарського польоту
- Військовий льотчик першого класу
- Пілот-космонавт Болгарії
- Медаль «За заслуги в дослідженні космосу» (12 квітня 2011 р.) - за видатний внесок у розвиток міжнародного співробітництва в пілотованих космічних польотах
Примітки
ред.
- ↑ а б Aleksandr Panayatov "Sasha" Aleksandrov. Spacefacts. Архів оригіналу за 22 червня 2017. Процитовано 23 листопада 2010.
- ↑ а б в г д Aleksandrov, Aleksandr. Encyclopedia Astronautica. Архів оригіналу за 5 січня 2009. Процитовано 23 листопада 2010.
- ↑ Архівована копія (Russian) . Космическая Энциклопедия. Архів оригіналу за 8 травня 2014. Процитовано 23 жовтня 2012.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Mir EP-2. Encyclopedia Astronautica. Архів оригіналу за 4 липня 2008. Процитовано 23 листопада 2010.
Посилання
ред.- Космічні факти біографія Александра Панайотова Александрова [Архівовано 22 червня 2017 у Wayback Machine.]