Зіґберт Тарраш
Зігберт Тарраш (нім. Siegbert Tarrasch, 5 березня 1862, Бреслау — 17 лютого 1934, Мюнхен) — один з найвизначніших шахістів і теоретиків шахів в історії. Найактивніший послідовник позиційної школи Стейніца.
Зігберт Тарраш | |
---|---|
нім. Siegbert Tarrasch | |
![]() | |
Народився | 5 березня 1862 Бреслау |
Помер | 17 лютого 1934 (71 рік) Мюнхен, ![]() |
Поховання | Північний цвинтар (Мюнхен)d |
Країна | ![]() ![]() |
Діяльність | Шахіст |
Відомий завдяки | Шахіст |
Alma mater | Університет Мартіна Лютера |
Науковий ступінь | докторський ступінь[1] |
Знання мов | німецька[2] |
|
Біографія
ред.Народився в заможній німецькомовній єврейській родині (в ті роки Бреслау, нині Вроцлав, був частиною Німеччини). Закінчив Елізабет-гімназію. Вивчав медицину та багато років практикував як лікар у Нюрнберзі, потім у Мюнхені. Згодом цілком присвятив себе практичній і теоретичній шаховій діяльності. Значно доповнив і переробив учення Стейніца. Автор численних книг про шахи. Основна праця — «300 шахових партій», де викладені, в доступній для звичайних людей формі, принципи позиційної гри. Доктор Тарраш (саме так його всі й називали) фактично поставив хрест на шахах як на азартній грі. З приходом Тарраша шахи встали на наукову основу, а «доктор» став першим «всесвітнім учителем».
Як і в кожного вченого, у Тарраша з'явилися й свої «вороги». Найвідомішим з них був Арон Німцович, який постійно критикував Тарраша та навішував на нього всілякі принизливі ярлики. З подачі Німцовича Тарраш увійшов в історію як «педантичний догматик, нездатний зрозуміти віянь нової шахової думки».
Тарраш не був шаховим професіоналом і до боротьби за титул чемпіона світу ставився легковажно. У найкращі свої роки віддавав перевагу медицині й грав лише під час відпустки. Попри це, журналісти надали йому звання «Чемпіон Європи».
Турнірні та матчеві результати
ред.Рік | Найменування турніру | + | - | = | Очки | Місце |
---|---|---|---|---|---|---|
1885 | Гамбург, IV конгрес Німецького шахового союзу | 11 | 5 | 1 | 11½ з 17 | 2-6 |
1887 | Франкфурт-на-Майні, V конгрес Німецького шахового союзу | 11 | 7 | 2 | 12 з 20 | 5-6 |
1888 | Нюрнберг, турнір німецьких майстрів (двоколовий) | 6 з 10 | 1 | |||
1889 | Лейпциг, турнір німецьких майстрів | 2 з 7 | 7 | |||
Бреславль, VI конгрес Німецького шахового союзу | 9 | 0 | 8 | 13 з 17 | 1 | |
1890 | Манчестер, V конгрес Британської шахової асоціації | 15½ з 19 | 1 | |||
1892 | Дрезден, VII конгрес Німецького шахового союзу | 9 | 1 | 6 | 12 з 16 | 1 |
1893 | Петербург, матч проти М. Чигоріна | 9 | 9 | 4 | 11 з 22 | |
Нюрнберг, матч проти К. Вальбродта | 7 | 0 | 1 | 7½ з 8 | ||
1894 | Лейпциг, IX конгрес Німецького шахового союзу | 13 | 3 | 1 | 13½ з 17 | 1 |
1895 | Гастінгс, міжнародний турнір | 12 | 4 | 4 | 14 з 21 | 4 |
1896 | Нюрнберг, міжнародний турнір | 9 | 3 | 6 | 12 з 18 | 3-4 |
Будапешт, міжнародний турнір | 4 | 4 | 4 | 6 з 12 | 8 | |
1898 | Відень, міжнародний турнір (двоколовий) Матч за 1-е місце Г. Н. Пільсбері |
21 2 |
2 1 |
13 1 |
27½ з 36 2½ з 4 |
1 |
1902 | Монте-Карло, міжнародний турнір (двоколовий) | 11 | 5 | 3 | 12½ з 19 | 5-7 |
1903 | Монте-Карло, міжнародний турнір (двоколовий) | 17 | 3 | 6 | 20 з 26 | 1 |
1905 | Остенде, міжнародний турнір (двоколовий) | 14 | 4 | 8 | 18 з 26 | 2-3 |
Нюрнберг, матч проти Ф. Маршалла | 8 | 1 | 8 | 12 з 17 | ||
1906 | Нюрнберг, XV конгрес Німецького шахового союзу | 3 | 4 | 9 | 7½ з 16 | 9-11 |
1907 | Остенде, міжнародний турнір (чотирикруговий) | 8 | 3 | 9 | 12½ з 20 | 1 |
1908 | Дюссельдорф — Мюнхен, матч проти Ем. Ласкера на першість світу | 3 | 8 | 5 | 5½ з 16 | |
1910 | Гамбург, XVII конгрес Німецького шахового союзу | 5 | 5 | 6 | 8 з 16 | 9-10 |
1911 | Сан-Себастьян, міжнародний турнір | 3 | 2 | 9 | 7½ з 14 | 5-7 |
Кельн, матч проти К. Шлехтера | 3 | 3 | 10 | 8 з 16 | ||
1912 | Сан-Себастьян, міжнародний турнір (двоколовий) | 11½ з 20 | 4 | |||
Бреславль, XVIII конгрес Німецького шахового союзу | 9 | 4 | 4 | 11 з 17 | 4-5 | |
1914 | Петербург, міжнародний турнір попередній фінал |
4 1 |
1 5 |
5 2 |
6½ з 10 2 з 8 |
2 4 |
Мангейм, XIX конгрес Німецького шахового союзу | 4 | 4 | 3 | 5½ з 11 | 8-9 | |
1916 | Берлін, матч проти Ж. Мізеса | 7 | 2 | 4 | 9 з 13 | |
Берлін, матч проти Ем. Ласкера | 0 | 5 | 1 | ½ з 6 | ||
1918 | Берлін, турнір гросмейстерів (двоколовий) | 0 | 3 | 3 | 1½ з 6 | 4 |
1920 | Гетеборг, міжнародний турнір | 5 | 3 | 5 | 7½ з 13 | 4-7 |
Берлін, міжнародний турнір | 4 | 4 | 1 | 4½ з 9 | 5-7 | |
1922 | Бад песто, міжнародний турнір | 5 | 6 | 7 | 8½ з 18 | 9-11 |
Гастінгс, міжнародний турнір (двоколовий) | 1 | 3 | 6 | 4 з 10 | 5 | |
Тепліц-Шенау, міжнародний турнір | 1 | 4 | 8 | 5 з 13 | 11-13 | |
Відень, міжнародний турнір | 6 | 2 | 6 | 9 з 14 | 4-6 | |
1923 | Карлсбад, 3-й міжнародний турнір | 5 | 6 | 6 | 8 з 17 | 11 |
Острава Моравська, міжнародний турнір | 6½ з 13 | 7-8 | ||||
Трієст, міжнародний турнір | 5 | 2 | 4 | 7 з 11 | 4 | |
1924 | Меран, міжнародний турнір | 2 | 3 | 8 | 6 з 13 | 10 |
1925 | Баден-Баден, міжнародний турнір | 3 | 8 | 9 | 7½ з 20 | 16-17 |
Бреславль, XXIV конгрес Німецького шахового союзу | 1 | 5 | 5 | 3½ з 11 | 10 | |
1926 | Земмеринг, міжнародний турнір | 8 | 5 | 4 | 10 з 17 | 6-7 |
1927 | Лондон, турнір націй (I Олімпіада) | 4 | 2 | 9 | 8½ з 15 | |
1928 | Бад-Кіссінген, міжнародний турнір | 0 | 3 | 8 | 4 з 11 | 11 |
Тарраш автор захисту Тарраша й варіанта Тарраша у французькому захисті.
Особисте життя
ред.Тарраш був одружений з Ганною Розалією нар. Рудольф (1865 — 1940). Вони мали п'ятеро дітей, три хлопчики і дві дівчинки. Пауль (15 квітня 1892 — 9 вересня 1912, Гамбург), Фрідріх («Фріц») Макс (11 березня 1888 — 14 травня 1915), Ганс Ріхард (6 липня 1890 — 1916). 1924 року розлучився зі своєю першою дружиною й одружився з Гертрудою нар. Шредер (1892 — 1966). 28 травня 1909 хрестився [3].
Книги
ред.- «Триста партій» 1895
- «Сучасна шахова партія» 1912
- «Шахи» 1931
Див. також
ред.Примітки
ред.- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #118620843 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ CONOR.Sl
- ↑ Chess Notes 5997 [Архівовано 9 листопада 2017 у Wayback Machine.] by Edward Winter
Література
ред.- Нейштадт Я. І. Зігберт Тарраш. М.: Фізкультура та спорт, 1983. 272 с. (Видатні шахісти світу). (рос.)
- Романов И. Незнакомый Тарраш. // «64 — Шахматное обозрение». — 1987. — № 6. — С. 22—23.
- Крогиус Н. Тарраш — публицист. // «64 — Шахматное обозрение». — 1990. — № 7. — С. 24—25.
Посилання
ред.- Найкращі шахісти світу. Тарраш (рос.)
- Партії в базі Chessgames [Архівовано 4 січня 2015 у Wayback Machine.] (англ.)