С-клітина
С-клітина (парафолікулярна клітина) — клітина щитоподібної залози, основна функція якої полягає в секреції гормону кальцитоніну, що бере участь у регуляції кальцієвого обміну, та є антагоністом паратгормону.[1][2] С-клітини продукують, в незначній кількості, також і інші пептиди зокрема гастрин-рилізинг-фактор і соматостатин, серотонін.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/Medullary_thyroid_carcinoma_-_high_mag.jpg/220px-Medullary_thyroid_carcinoma_-_high_mag.jpg)
Цитологія
ред.С-клітини становлять близько 10% серед інших клітин щитоподібної залози та розташовані переважно в ділянках верхніх полюсів долей щитоподібної залози. На відміну від А- та В-тиреоцитів, що походять з ендодерми 3 зябрової дуги, С-клітини мають нейроектодермальне походження. У зв'язку з цим вони характеризуються більшими, ніж фолікулярні клітини, розмірами, світлою цитоплазмою і позитивною імуноцитохімічною реакцією на кальцитонін, соматостатин і гастрин-рилізинг-фактор. Ультраструктурна організація С-клітин також має характерні риси. У їхній цитоплазмі розташовані осміофільні гранули, що містять кальцитонін та частково серотонін.
Особливості С-клітин у людини
ред.У безхребетних і нижчих хребетних клітини, що синтезують кальцитонін, об'єднані в спеціалізовані органи — ультимобронхіальні тільця. Останні просторово відокремлені від щитоподібної залози і, на відміну від неї, беруть участь у регуляції мінерального обміну. Незважаючи, що у вищих хребетних С-клітини «вкраплені» у тканину щитоподібної залози, ці клітини не належать до тиреоїдної паренхіми, а входять до складу нейроендокринної системи.
Клінічне значення
ред.З С-клітин походить медулярний рак щитоподібної залози, що характеризується надзвичайно агресивним фенотипом. Горомон, що секретують С-клітини, кальцитонін, — є достовірним діагностичним маркером медулярної карциноми.[3]
Джерела
ред.- ↑ Тонковид О.А., Коваленко А.Є. (2007). Медулярний рак щитоподібної залози: клініка, діагностика, лікування, прогноз (огляд літератури та власні дослідження). Ендокринологія. 12 (1): 136—150.
- ↑ Atlas of functional histology (English) . Uk: Mosby. 2000. с. 309. ISBN 0-7234-3072-1.
{{cite book}}
:|first1=
з пропущеним|last1=
(довідка) - ↑ Мішалов В.Г., Дінець А.В. (2014). Медулярний рак щитоподібної залози. Хірургія дитячого віку. 3—4 (44-45): 108—113.