Петухов Юрій Олександрович
Юрій Олександрович Петухов (рос. Юрий Александрович Петухов; нар. 19 лютого 1960, Мінськ, Білоруська РСР) — радянський та білоруський футболіст, воротар; згодом — футбольний тренер.
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Юрій Олександрович Петухов | |||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 19 лютого 1960 (64 роки) | |||||||||||||||||||||||||||||
Мінськ, БРСР | ||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 181 см | |||||||||||||||||||||||||||||
Вага | 79 кг | |||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | СРСР, Білорусь | |||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | воротар | |||||||||||||||||||||||||||||
Інформація про клуб | ||||||||||||||||||||||||||||||
Поточний клуб | завершив кар'єру | |||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби |
Кар'єра гравця
ред.Вихованець спортивної дитячо-юнацької школи олімпійського резерву (СДЮШОР-5) з Мінська. Перший тренер — В'ячеслав Миколайович Автушко.
Після закінчення спортшколи в дубль мінського «Динамо» не потрапив і поступив на стаціонар географічного факультету Білоруського державного університету. Грав в університетській команді, де його помітив білоруський тренер Геннадій Глєб. Незабаром він його запросив грати за мінське «Торпедо» в чемпіонаті БРСР, а через рік дав добро на перехід в «Спартак» (Семипалатинськ). У Казахстані провів 2 роки, після чого отримав запрошення переїхати до Харкова, до клубу вищої ліги «Металіст».
У харківському клубі провів 3 сезони, однак зіграв за основний склад лише 3 гри. Основну частину часу він значився у фарм-клубі «Металіста» «Маяку», де він «проходив» службу в армії. Проте, одна з 3-ох ігор, проведених у вищій лізі, стала для Пєтухова історичною — саме в його ворота в 1985 році забив свій ювілейний, 200-й м'яч у вищій лізі, Олег Блохін.
У другій половині 80-х грав за Дніпро (Могильов), де був капітаном команди. У 1990 олці грав за «Согдіана».
Закінчував кар'єру гравця в Словаччині в клубі «Локомотив» (Кошице), з яким уклав контракт на 2,5 року. Однак в підсумку відіграв тільки 1,5 року — після травми коліна й видалення 2-го меніска, вирішив завершити виступи. У Словаччині залишався ще на два роки, працював у комерційній сфері, після чого в 1994 році повернувся до Мінська.
Тренерська діяльність
ред.У 1995 зайнявся тренерською роботою, спеціалізується на підготовці воротарів.
У 1995—1996 роках працював у клубі «Атака» (Мінськ), у 1997—2004 роках — у БАТЕ. При цьому відновив виступи — грав у міні-футбольній команді «Вераса» (Несвіж), з яким став володарем Кубка і бронзовим призером чемпіонату Білорусі з міні-футболу.
З 2006 року — в Росії, тренував воротарів клубів «Москва» і ФК «Хімкі». У 2010 працював у ЦПЮФ «Москва» ім. Валерія Вороніна, в 2011 році — з дублем московського «Локомотива».
Чотири роки працював з голкіперами національних збірних Білорусі: у 2004 і 2005 роках — молодіжної, в 2006 і 2007 роках — головної національної команди[1].
Серед його вихованців — Юрій Жевнов, Антон Амельченко, Василь Хомутовський[2].
Син Олександр — професіональний футболіст, воротар.
Примітки
ред.- ↑ Юрій Петухов став тренером воротарів ФК «Хімкі». Архів оригіналу за 29 серпня 2014. Процитовано 5 грудня 2017.
- ↑ Юрій Петухов: дзвін медалей дорожче шелесту купюр
Посилання
ред.- Профіль футболіста на сайті FootballFacts.ru (рос.)
- Профіль гравця на сайті «УКРАЇНСЬКИЙ ФУТБОЛ (історія та статистика)»
- Профіль на сайті footbook.ru