Бій біля острова Реннелл
Бій біля острову Реннелл (англ. Battle of Rennell Island) — битва Другої світової війни в Тихому океані між американськими силами, що супроводжували конвой на острів Гуадалканал і авіаційними силами Японського імперського флоту, яка відбувалася 29-30 січня 1943 року. Бій відбувся між островами Реннелл і Гуадалканал в південній частині Соломонових островів.
Бій біля острова Реннелл | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Друга світова війна, Війна на Тихому океані | |||||||
![]() | |||||||
Координати: 11°25′ пд. ш. 160°56′ сх. д. / 11.417° пд. ш. 160.933° сх. д. | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() |
![]() | ||||||
Командувачі | |||||||
![]() ![]() |
![]() ![]() | ||||||
Військові сили | |||||||
1 авіаносець, 2 ескортних авіаносця, 6 крейсерів, 8 есмінців, 14 винищувачів[2] |
43 бомбардувальники[3] | ||||||
Втрати | |||||||
1 крейсер потонув, 1 есмінець важко пошкоджений, 85 загиблих[4] |
12 літаків збито, 60-84 осіб загинуло[5] |
Під час бою японські торпедоносці наземного базування, завданням яких було прикриття евакуації японських сухопутних сил з Гуадалканалу, провели декілька атак американських військових кораблів протягом двох днів на південь від Гуадалканалу.
Крім знищення будь-яких японських кораблів, які могли бути виявлені американським з'єднанням, перед ним також стояло завдання захисту конвою Союзників з солдатами, яких перевозили на Гуадалканал для заміни.
В ході повітряних атак, проведених в сутінках, японцям вдалося потопити американський важкий крейсер «Чикаго» і важко пошкодити ескадрений міноносець, інша частина американського з'єднання змушена була відступити до південної частини Соломонових островів. Багато в чому завдяки відходу американського з'єднання з поля бою японці успішно завершили евакуацію своїх солдатів 7 лютого 1943 року і залишили острів в руках Союзників.
Посилання
ред.- Crenshaw, Russell Sydnor (1998). South Pacific Destroyer: The Battle for the Solomons from Savo Island to Vella Gulf. Naval Institute Press. ISBN 1-55750-136-X.
- Dull, Paul S. (1978). A Battle History of the Imperial Japanese Navy, 1941–1945. Naval Institute Press. ISBN 0-87021-097-1.
- Frank, Richard B. (1990). Guadalcanal: The Definitive Account of the Landmark Battle. New York: Penguin Group. ISBN 0-14-016561-4.
- McGee, William L. (2002). The Six-Month Struggle for Guadalcanal. The Solomons Campaigns, 1942–1943: From Guadalcanal to Bougainville—Pacific War Turning Point, Volume 2 (Amphibious Operations in the South Pacific in WWII). BMC Publications. ISBN 0-9701678-7-3.
- Morison, Samuel Eliot (1958). Chapter 15. The Struggle for Guadalcanal, August 1942 – February 1943, vol. 5 of History of United States Naval Operations in World War II. Boston: Little, Brown and Company. ISBN 0-316-58305-7.
- Tagaya, Osamu (2001). Mitsubishi Type 1 "Rikko" 'Betty' Units of World War 2. New York: Osprey. ISBN 978-1-84176-082-7.
Примітки
ред.- ↑ Frank, Guadalcanal, с. 288. Кусака командував 11-м повітряним флотом зі штаб-квартирою в Рабаулі, в яку входили 701-а, 705-а і 751-а ескадрильї, що брали участь у бою.
- ↑ Morison, Struggle for Guadalcanal, с. 353 & 361. Незважаючи на те, що три авіаносця в сумі несли більше літаків, саме 14 винищувачів реально брали участь у бою.
- ↑ Frank, Guadalcanal, с. 578.
- ↑ Frank, Guadalcanal, с. 581 & 641. Загинувші по кораблям: Чикаго — 62, Ла-Валетта — 22 і Монпельє — 1. Японські бомбардувальники атакували американські кораблі 29 і 30 січня, що призвело до загибелі однієї людини на Монпельє (Morison, Struggle for Guadalcanal, с. 355.)
- ↑ Frank, Guadalcanal, с. 581; Tagaya, сс. 66-67. Японські екіпажі збитих дванадцяти літаків складали від п'яти до семи осіб, брали участь у бою бомбардувальники Mitsubishi G4M і Mitsubishi G3M.
Це незавершена стаття про битву. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |