Филипович Микола
Микола Филипович (14 квітня 1925, м. Кути, тепер Івано-Франківська область — 25 жовтня 1995, м. Норт-Порт, США) — вояк дивізії СС «Галичина», ветеранський та громадський діяч української громади у США.
Микола Филипович | |
---|---|
Унтершарфюрер | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 14 квітня 1925 м. Кути, тепер Івано-Франківська область |
Смерть | 25 жовтня 1995 (70 років) м. Норт-Порт, ![]() |
Військова служба | |
Вид ЗС | ![]() |
Війни / битви | Друга світова війна |
Нагороди та відзнаки | |
Життєпис
ред.Народився 14 квітня 1925 року у місті Кути.
У 1943 році добровільно зголосився до дивізії, допомагав сотнику Дмитру Феркуняку у роботі мобілізаційної комісії. Служив у батальйоні фюзилерів.
У складі «бойової групи Байєрсдорфа» брав участь у боротьбі проти більшовицьких партизан на території теперішньої Польщі.
Учасник битви під Бродами, за проявлений героїзм нагороджений Залізним хрестом 2-го класу.[1] Продовжив бойовий шлях у Словаччині, Словенії та Австрії.
Перебував у американському полоні в Баварії, з якого звільнений у 1946 році.
У 1952 році емігрував до США, проживав у Чикаго, брав активну участь у діяльності Братства колишніх вояків 1-ї Української дивізії Української національної армії.
В останній період життя проживав у місті Норт-Порт у Флориді, де й помер 25 жовтня 1995 року. Похований на українському цвинтарі в передмісті Чикаго Блумінгдейл.[2]
Нагороди
ред.- Залізний хрест 2-го класу.
- Штурмовий піхотний знак в сріблі
- Нагрудний знак «За боротьбу з партизанами».
- Медаль «20 років дивізії СС «Галичина»».
- Воєнний хрест (УНР).
- Хрест Українського козацтва.
- Хрест Відродження.[3]
Див. також
ред.Примітки
ред.Джерела
ред.- Ігор Іваньков. Йшла дивізія.- Львів: Пропала грамота, 2020.ISBN 978-966-97980-4-6 ст. 505