Ферганська ТЕЦ
Ферга́нська ТЕЦ — теплова електростанція на сході Узбекистану.
Розташування | ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Введення в експлуатацію | 1956 (турбіна 1), 1959 (турбіна 2), 1961 (турбіна 3), 1966 (турбіна 4), 1967 (турібна 5), 1977 (турбіна 6), 1979 (турбіна 7), 2019 (газотурбінна установка) | |||
Вид палива | вугілля, потім природний газ | |||
Котельні агрегати | 3 парові ТП-170 (котли 1―3, виведені з експлуатації), 2 парові (котли 4 та 5, виведені з експлуатації), 1 паровий БКЗ-160-100Ф (котел 6), не менше 5 парових ТГМ-84 (котли починаючи з № 7), 4 водогрійні ПТВМ-100 (водогрійні котли), 1 котел-утилізатор (газотурбінна установка) | |||
Турбіни | 1 парова Уральський турбінний завод ВПТ-25-3 (турбіна 1), 1 парова Уральський турбінний завод ВПТ-25-4 (турбіна 2, виведена з експлуатації), 1 парова Ленінградський металічний завод ВПТ-50-2 (турбіна 3, виведена з експлуатації1), 1 парова Ленінградський металічний завод ПТ-50-130 (турбіна 4), 1 парова Ленінградський металічний завод Р-50-130 (турбіна 5), 2 парові Уральський турбінний завод Р-100-130 (турбіни 6 та 7), 1 газова Kawasaki GPB180D (газотурбінна установка) | |||
Електрогенератори | 1 Новосибірський турбогенераторний завод ТВ-60-2 (генератор 3, виведений з експлуатації), 2 Новосибірський турбогенераторний завод ТВФ-60-2 (генератори 4 та 5), 2 Електросила (генератори 6 та 7) | |||
Встановлена електрична потужність | 305 / 250 (кінець 2000-х, номінальна / фактична) | |||
Материнська компанія | Issiqlik elektr stansiyalari | |||
ідентифікатори і посилання | ||||
Координати: 40°26′48″ пн. ш. 71°47′16″ сх. д. / 40.44667° пн. ш. 71.78778° сх. д.
Потужну теплоелектроцентраль у Фергані спорудили передусім з метою забезпечення технологічних потреб Ферганського нафтопереробного заводу (став до ладу в 1959-му) та Ферганського заводу азотних добрив (почав роботу в 1962-му).[1] Протягом двох десятиліть на майданчику ТЕЦ ввели в дію:
- у 1956-му два парові котли типу ТП-170 та одну парову турбіну виробництва Уральського турбінного заводу типу ВПТ-25-3 потужністю 25 МВт (турбіна 1);
- у 1959-му один паровий котел типу ТП-170 та одну парову турбіну Уральського турбінного заводу типу ВПТ-25-4 потужністю 25 МВт (турбіна 2);
- у 1961 та 1962 два парові котли, при цьому в 1961-му стала до ладу парова турбіна Ленінградського металічного заводу типу ВПТ-50-2 потужністю 50 МВт (турбіна 3);
- у 1964-му котел № 6 типу БКЗ-160-100Ф;
- у 1966―1967 роках ввели в дію два парові котли типу ТГМ-84 та дві парові турбіни виробництва Ленінградського металічного заводу потужністю по 50 МВт — одну типу ПТ-50-130 (турбіна 4) та одну типу Р-50-130 (турбіна 5);
- у 1977, 1978 та 1982 роках стали до ладу не менше ніж три парові котли типу ТГМ-84 (є відомості, що загалом ТЕЦ мала 12 котлів), при цьому в 1977 та 1979 роках запустили дві турбіни Уральського турбінного заводу типу Р-100-130 потужністю по 100 МВт.
Є відомості, що в якийсь момент потужність кожної з турбін 1, 2 та 3 збільшили на 5 МВт, а кожної з турбін 4 та 5 на 10 МВт.
Для збільшення теплової потужності в 1978, 1979 та 1980 роках ввели в дію не менш як три водогрійних котли типу ПТВМ-100 продуктивністю по 100 Гкал/год (є відомості, що всього таких котлів було 4).
Станом на кінець 2000-х турбіна № 2 була вже виведена з експлуатації, а номінальна сукупна потужність шести інших турбін становила лише 305 МВт (зниження передусім за рахунок деномінації двох найпотужніших Р-100-130 до 50 МВт та 55 МВт), при фактичній потужності лише 250 МВт. Паливна ефективність турбін при виробництві електроенергії при цьому була надзвичайно низькою — від 15,2 % до 17,6 %.
У 2019-му на майданчику ТЕЦ ввели в дію газову турбіну потужністю 17 МВт, яка з метою виробництва теплової енергії також живить котел-утилізатор.
У 2024-му оголосили тендер на демонтаж турбіни № 3.
Як паливо станція первісно споживала вугілля Ташкумирського та інших киргизьких родовищ. Згодом її перевели на природний газ, що надходив трубопроводом Хаваст – Фергана.
Видача продукції відбувається під напругою 110 кВ.[2][3][4][5][6][7][8][9][10][11][12]
Примітки
ред.- ↑ 12260790 (PDF).
- ↑ Fergana Thermal Power Plant (Fergana TETs) | Devex. www.devex.com. Процитовано 9 червня 2024.
- ↑ Fergana Thermal Power Plant Uzbekistan - GEO. globalenergyobservatory.org. Процитовано 9 червня 2024.
- ↑ 1 Референц-лист на турбогенераторы производства НПО "ЭЛСИБ" ПАО. webcache.googleusercontent.com. Процитовано 9 червня 2024.
- ↑ Референции. power-m.ru. Процитовано 9 червня 2024.
- ↑ Ферганская ТЭЦ - Фергана. wikimapia.org (рос.). Процитовано 9 червня 2024.
- ↑ Производственные показатели. АО "Тепловые электрические станции". Процитовано 9 червня 2024.
- ↑ 4293763/4293763098 (PDF).
- ↑ CCA.UZ. На АО «Ферганская ТЭЦ» успешно произведен пуск газотурбинной установки мощностью 17 мвт - НОВОСТИ. CCA.UZ (рос.). Процитовано 9 червня 2024.
- ↑ News & Events. Kawasaki Heavy Industries, Ltd. (англ.). Процитовано 9 червня 2024.
- ↑ МЕДИА-ТУР ПО ОБЪЕКТАМ МИНЭНЕРГО В ФЕРГАНСКОЙ ДОЛИНЕ. minenergy.uz (рос.). Процитовано 9 червня 2024.
- ↑ Uzbekistan Govt Tender for Dismantling of Pt-60-90 Type Turbine Unit No. 3 du... - 97863409. TendersOnTime (англ.). Процитовано 9 червня 2024.