Севморпуть (судно)
Севморпуть — російське вантажне атомне судно, ліхтеровоз. Судно, побудоване на Керченському суднобудівному заводі «Залів» ім. Б. Є. Бутоми в 1988 році, є одним із чотирьох коли-небудь побудованих торговельних суден з атомним двигуном і, повернувшись до експлуатації у 2016 році після масштабного ремонту, єдине судно такого типу, яке залишилося в експлуатації станом на 2023[2].
![]() | |
Історія | |
---|---|
![]() | |
Назва: | Севморпуть |
Отриманий: | 20 лютого 1986 року |
Основні характеристики | |
Водотоннажність: | 61880 тонн (літо)[1] |
Довжина: | 260,30 м |
Ширина: | 32,20 м |
Історія
ред.Після Другої світової війни колишній Радянський Союз почав розвивати Північний морський шлях, щоб підтримати економічну експлуатацію величезних природних ресурсів північних регіонів. Амбітний план, ініційований XX з'їздом Комуністичної партії Радянського Союзу в 1950-х роках, призвів до будівництва потужних криголамів для супроводу вантажних суден у крижаних водах і продовження навігаційного сезону в Російській Арктиці[3][4]. Флагманом післявоєнного радянського криголамного флоту став перший у світі атомний криголам «Ленін»[5].
У той час, як численні військові кораблі та підводні човни були побудовані з ядерною морською силовою установкою, спроби використати майже необмежену дальність, яку забезпечує бортовий ядерний реактор для транспортування комерційних вантажів, були обмежені невеликою кількістю експериментальних прототипів[5]. Сполучені Штати побудували перше у світі торговельне судно з атомним двигуном, Savannah, переважно як технологічний демонстратор і посол мирного використання атомної енергії, а не як економічно життєздатне вантажне судно[6]. Подібним чином і західнонімецький Otto Hahn, і японський Mutsu мали бути дослідницькими кораблями та надавати досвід використання ядерної тяги; останній також ніколи не перевозив комерційних вантажів[7][8].
24 грудня 2023 року, російські ЗМІ з посиланням на пресслужбу глави МНС у Мурманській області, повідомили, що у Мурманську, біля причалу федерального державного унітарного підприємства "Атомфлот", на атомному криголам-контейнеровозі "Севморпуть" сталася пожежа[9].
Дивись також
ред.Примітки
ред.- ↑ Atomic lighter "Sevmorput". Rosatom. Архів оригіналу за 26 квітня 2012. Процитовано 26 листопада 2011.
- ↑ Portnews (1 лютого 2023). Nuclear-powered container carrier Sevmorput to make two round voyages between Saint-Petersburg and the Far East in 2023. Portnews (англ.). Процитовано 19 березня 2023.
- ↑ Kitagawa, K. (2001), The Northern Sea Route - The shortest sea route linking East Asia to Europe (PDF), Ship & Ocean Foundation, ISBN 4-88404-027-9, архів оригіналу (PDF) за 19 July 2011
- ↑ Horensma, P (2005), The Soviet Arctic, Taylor & Francis e-Library, ISBN 0-203-16806-2
- ↑ а б Гражданские атомные плавсредства. Атомный эксперт (рос.). Архів оригіналу за 2 липня 2020. Процитовано 5 грудня 2020.
- ↑ Lange, Robie S. (August 1990). [[[:Шаблон:NHLS url]] Maritime Heritage of the United States NHL Theme Study – Large Vessels: N.S. Savannah Theme Study] (pdf). National Park Service. с. 17. Процитовано 5 грудня 2020.
- ↑ NS Otto Hahn - Germany's nuclear powered cargo ship. Radiationworks. Процитовано 5 грудня 2020.
- ↑ Container Ships And Bulk Tankers To Go Nuclear?. Handy Shipping Guide. 18 грудня 2010. Архів оригіналу за 2 грудня 2020. Процитовано 5 грудня 2020.
- ↑ У російському Мурманську загорілося атомне судно. // Автор: Денис Попов. 25.12.2023, 01:05