Ганнон Мореплавець
Ганнон Мореплавець (фінік. 𐤇𐤍𐤀, грец. Ἄννων, трансліт. Annōn) — відомий карфагенський флотоводець і мореплавець VI ст. до н. е.. Здійснив першу відому в історії подорож вдовж берегів Африки.
Ганнон, Gannonys | |
---|---|
Народився | 5 століття до н. е. Карфаген |
Помер | 5 століття до н. е. |
Країна | ![]() |
Діяльність | мандрівник-дослідник |
Відомий завдяки | мореплавець |
Знання мов | пунічна |
Magnum opus | Перипли Ганнонаd |
Посада | monarch of Carthaged[1] |
Конфесія | сонцепоклонник |
Рід | Магоніди |
Батько | Гамількар Магонід |
Мати | Нагарісс |
Діти | Гімількон |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dd/Hannon_map-fr.svg/300px-Hannon_map-fr.svg.png)
Походив з родини Магонідів.
Подорож
ред.Був сином Гамількара Магоніда. Ганнон обіймав посаду суффета (судді) у Карфагені, яка за значущістю дорівнювала посаді консула у Стародавньому Римі.
Точна дата подорожі Ганнона невідома. Це відбулося, за одними відомостями, в 525 до н. е., за іншими — у 470 до н. е. За рішенням Ради десяти — вищого органу управління Карфагена — його уповноважили очолити експедицію, що мала дослідити західні береги Африки та заснувати там нові карфагенські колонії. В експедицію відправили 60 пентеконтер — п'ятидесятивесельних галер — та 30 тисяч осіб. Частина з них мала стати колоністами.
Спочатку експедиція на чолі з Ганноном пройшла вдовж північного узбережжя Африки, перетнули Стовпи Мелькарта (Гібралтарську протоку) й на значний час зупинилися у місті Гадес (сучасний Кадіс, Іспанія). Потім експедиція вирушила на південний захід. Під час подорожі Ганнон заснував декілька колоній — в гирлі річки Сус (місто Фіміатріон, сучасна Мехдія), на мису Солоент. Після тривалої зупинки на мису Солоент вирушили далі. Є відомості тільки про назви колоній — Карійська стіна, Гітт, Акра, Мелітта, Арамбіс, але неможливо визначити їх сучасне розташування. Відомо, що карфагеняни зупинялися на мису Кантен, в Могадорі та Ліксі.
Експедиція пройшла вдовж узбережжя Африки до вулкану Камерун у Гвінейській затоці. Його Ганнон назван «Феон Охема» — «Колісниця богів». Після цього вони досягли затоки Габон (карфагенське — Південний Ріг). Там вони зустріли африканське племʼя Горила (у перекладі грецькою мовою, Γόριλλαι). У 1847 році горили, вид мавп, був науково описаний і названий на честь Горила.
Після цього експедиція Ганнона повернула назад до Карфагену.
У Карфагені Ганнон склав опис своєї подорожі, який закарбував на кам'яній дошці, та поставив у храмі Баал-Хаммона. Під час зруйнування Карфагену Сципіоном вона загинула, але текст встигли скопіювати. Історія була написана пунійською мовою (варіант фінікійської). Потім опис переклали на грецьку і під назвою «Періпл» (звіт про подорож) вона стала відомою в Стародавньому світі, а потім і у середньовічній Європі.
Подорож Ганнона була найзначнішою експедицією стародавнього світу. Тільки у XV ст. португальці зуміли пройти до тих місць, де побував Ганнон. Але для цього їм знадобилося 40 років.
Джерела
ред.- Donald Harden, The Phoenicians, (Penguin, Harmondsworth) 1971 (1962)
- Herodotus, transl. Aubrey de Selincourt, Penguin, Harmondsworth, 1968 (1954)
- B. H. Warmington, Carthage, (Penguin, Harmondsworth) 1964 (1960)
Див. також
ред.
Це незавершена стаття про особу. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |