Бараш Євген Юхимович
Бараш Євген Юхимович (8 лютого 1966, Харків) — Доктор юридичних наук, професор, Заслужений діяч науки і техніки України.
Бараш Євген Юхимович | |
---|---|
![]() | |
Народився |
8 лютого 1966 (58 років) Харків, Українська РСР, СРСР |
Місце проживання | Харків |
Країна |
![]() ![]() |
Діяльність | правник |
Alma mater |
Національний аерокосмічний університет ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого |
Галузь | Правознавство |
Заклад | Національна академія внутрішніх справ |
Посада | Професор кафедри |
Вчене звання | Професор |
Науковий ступінь | доктор юридичних наук[d] |
Нагороди | |
![]() |
Біографія та кар'єра ред.
Почав свою трудову діяльність у 1989 р.
У 1983 році вступив до Харківського авіаційного інституту (факультет «Авіадвигунобудування», інженер-механік), а в 1991 році в Українську державну юридичну академію (Спеціальність «Правознавство»).
З 1989 по 2003 рік працював на різних посадах від майстра цеху, старшого інженера до заступника директора підприємства в Установі виконання покарань — 18 МВС України Харківського облвиконкому та заступника начальника установи в Установі виконання покарань — МВС України в Харківській області;
З 2003–2006 перебував на посаді начальника Дергачівської виправної колонії управління Держдепартаменту України з питань виконання покарань в Харківській області (№ 109);
З 2006–2007 — начальник Качанівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№ 54);
З 2007–2012 — заступник, перший заступник начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області;
З 2012–2014 — начальник управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.
З 2014–2019 — начальник Інституту кримінально-виконавчої служби[1].
На даний час :
- Голова правління Всеукраїнського громадського об'єднання"Пенітенціарна асоціація України[2]"
- Професор кафедри кримінології та кримінально-виконавчого права Національної академії внутрішніх справ.
- Член спеціалізованої Вченої ради.
- Кореспондент Міжнародної кадрової академії[3].
Освіта ред.
У 1989 році закінчив Харківський авіаційний інститут (факультет «Авіадвигунобудування», інженер-механік), а в 1995 році закінчив Українську державну юридичну академію (Спеціальність «Правознавство»).
Наукові та особисті досягнення ред.
У 2006 році захистив дисертацію на здобуття наукового ступеню кандидата юридичних наук за спеціальністю 12.00.07[4] — адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право на тему: «Організаційно-правові засади діяльності установ виконання покарань».
У 2012 році захистив дисертацію на здобуття наукового ступеню доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07[4] — адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право на тему: «Адміністративно-правові засади управління Державною кримінально-виконавчою службою України».
Присвоєно вчене звання професора кафедри кримінології та кримінально-виконавчого права.
Є автором 120 наукових праць наукових статей, тез, доповідей на конференціях.
Співавтор збірників наукових праць, науково-практичних коментарів, особистих та колективних монографій, підручників.
Автор навчального посібника «Організація діяльності установ виконання покарань в Україні[5]», опублікованого у 2006 році.
Автор одноосібної монографії на тему: «Управління Державною кримінально-виконавчою службою України: адміністративно-правове дослідження[6]», опублікованої у 2012 році.
Був членом: спеціалізованої Вченої ради Харківського національного університету внутрішніх справ, Міжнародного університету бізнесу і права (м. Херсон).
Працював викладачем в Харківському національному університеті внутрішніх справ, Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого.
Участь в роботі спеціалізованих вчених рад із захисту докторських дисертацій ред.
На даний час є членом спеціалізованої Вченої ради Д 26.007.03 (12.00.07[4] — адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право. 12.00.08[7] кримінальне право та кримінологія; кримінально-виконавче право), Національна академія внутрішніх справ. ДФ 26.007.005[8]
Голова спеціалізованої вченої ради Національної академії внутрішніх справ МВС України проведення разового захисту дисертації на здобуття ступеня доктора філософії в галузі знань «Право», за спеціальністю «Право»
Редактор та співавтор підручника «Кримінально-виконавче право України» (у 2 томах)[9][10], виданого у 2018 році.
Член редакційних колегій наукових журналів:
Член редколегії журнала «Право України[11]», Бюлетень Міністерства Юстиції України[12], наукове видання «Юридичний часопис Національної академії внутрішніх справ[13]», а також є головним редактором фахового юридичного журналу «Вісник пенітенціарної асоціації України[14]», Міжнародне фахове видання «Юстиція» Міністерства юстиції Республіки Вірменія.
Керівництво ред.
Під його науковим керівництвом підготовлено 4 кандидата юридичних наук, із них два — за спеціальністю 12.00.07[4] — адміністративне право і процес, фінансове право, інформаційне право, два — за спеціальністю 12.00.08[7] — кримінальне право та кримінологія, кримінально-виконавче право.
На даний час є науковим консультантом 3-х докторантів та науковим керівником кандидата наук.
Свідоцтва ред.
Має свідоцтва про реєстрацію авторських прав.
Нагороди та відзнаки ред.
Нагороджений відзнаками багатьох відомчих та правоохоронних органів.
За значний особистий внесок у зміцненні законності, правопорядку, високий професіоналізм та зразкове виконання службових обов'язків:
- Почесний працівник Державного Департаменту України з питань виконання покарань (2007 рік);
- Медаль «За бездоганну службу» (Україна) (2011 рік);
- Подяка Кабінету Міністрів України (2013 рік);
- почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» (2016 рік).
Посилання ред.
- ↑ Новини | Інститут Кримінально-виконавчої служби. ikvsu.kvs.gov.ua. Архів оригіналу за 13 червня 2020. Процитовано 11 червня 2020.
- ↑ Пенітенціарна Асоціація | Київ | Пенітенціарна асоціація України. penalassociation (рос.). Архів оригіналу за 11 червня 2020. Процитовано 11 червня 2020.
- ↑ Международная Кадровая Академия / Международная Кадровая Академия. www.mka.org.ua. Архів оригіналу за 7 серпня 2020. Процитовано 11 червня 2020.
- ↑ а б в г Паспорт спеціальності 12.00.07. Національний університет «Львівська політехніка» (укр.). 25 квітня 2016. Архів оригіналу за 11 червня 2020. Процитовано 11 червня 2020.
- ↑ Сучасний стан організації діяльності установ виконання покарань / Є. Є. Бараш // Право і Безпека. - 2004. - Т. 3, № 4. - С. 44-48. www.google.com. Архів оригіналу за 11 червня 2020. Процитовано 11 червня 2020.
- ↑ Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського. Архів оригіналу за 11 червня 2020.
- ↑ а б Паспорт спеціальності 12.00.08. Національний університет «Львівська політехніка» (укр.). 25 квітня 2016. Архів оригіналу за 11 червня 2020. Процитовано 11 червня 2020.
- ↑ Спеціалізована вчена рада ДФ 26.007.005. Архів оригіналу за 11 червня 2020.
- ↑ (2018) Кримінально-виконавче право України : Т. 1. Архів оригіналу за 24 березня 2022.
- ↑ (2018) Кримінально-виконавче право України : Т. 2.
- ↑ Головна - Право України. pravoua.com.ua. Архів оригіналу за 27 червня 2020. Процитовано 11 червня 2020.
- ↑ Каталоги - НБУВ Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського. www.irbis-nbuv.gov.ua. Архів оригіналу за 11 червня 2020. Процитовано 11 червня 2020.
- ↑ Каталоги - НБУВ Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського. www.irbis-nbuv.gov.ua. Архів оригіналу за 31 березня 2022. Процитовано 11 червня 2020.
- ↑ Вісник Пенітенціарної асоціації України. visnykpau.com. Архів оригіналу за 11 червня 2020. Процитовано 11 червня 2020.
На цю статтю не посилаються інші статті Вікіпедії. Будь ласка розставте посилання відповідно до прийнятих рекомендацій. |