Перестіані Іван Миколайович
Перестіані Іван Миколайович (1870—1959) — російський радянський актор, кінорежисер, сценарист. Народний артист Грузинської РСР (1949). Нагороджений орденом «Знак Пошани», двома орденами Трудового Червоного Прапора.
Перестіані Іван Миколайович | |
---|---|
![]() | |
Народився |
13 квітня 1870 Таганрог, Область Війська Донського, Російська імперія[1] |
Помер |
14 травня 1959 (89 років) Москва, СРСР[1] |
Поховання | Новодівичий цвинтар |
Країна |
![]() ![]() ![]() |
Діяльність | кінорежисер, сценарист, актор, режисер |
Знання мов | російська[2] |
Роки активності | з 1916 |
Нагороди | |
IMDb | ID 0673375 |
З життєпису ред.
Народ. 13 квітня 1870 р. в м. Таганрозі в акторській родині. В 1886 р. став актором, працював в Таганрозькому драматичному театрі імені А. П. Чехова, виступав на багатьох провінційних сценах Росії. У 1916 р. був режисером Московського театру «Акваріум» й почав зніматися в картинах режисера Є. Бауера («Людські безодні», «Казка синього моря», «Три життя», «Вмираючий лебідь» тощо). У 1917 р. написав перші сценарії фільмів: «Революціонер», «37 років каторжної тюрми» (реж. Є.Бауер). Потім працював у галузі кінорежисури в Московському кінокомітеті, а в 20-ті роки — у грузинській та вірменській кінематографіях («Арсен Джорджіашвілі», «Сурамська фортеця», «Червоні дияволенята» тощо).
У 1928 році був режисером Одеської кінофабрики ВУФКУ, де поставив фільми: «Лавина» (також співавт. сцен. з Г. Затворницьким) та «Поговір» (1928).
З 30-х років знімався в картинах Тбіліської та Єреванської кіностудій.
Література ред.
- Кино и время. Вьш. 3-й. Режиссерн советского художественного кино. М., 1963. — С205—206;
- Сценаристи советского художественного кино. М., 1972. — С.273—274;
- Кино: Энциклопедический словарь. М., 1987. — С.319—320;
- Митці України. К., 1992. — С.451;
- Мистецтво України: Біографічний довідник. К., 1997. — С467;
- Всемирный биографический Энциклопедический словарь. М., 1998. — С584.
Примітки ред.
- ↑ а б Перестиани Иван Николаевич // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохоров — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.