Вовк Мирослав Михайлович
Мирослáв Михáйлович Вовк (псевдо: «Єфрем», «Корнило»; 2 січня 1920, м. Босковиці, Чехія — 29 червня 1947, с. Ішків, Козівський район, Тернопільська область) — референт СБ ОУН Дрогобицької області та Подільського краю.
Мирослав Вовк | |
---|---|
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження |
2 січня 1920 м. Босковиці, нині ![]() |
Смерть |
29 червня 1947 (27 років) с. Ішків, Козівський район, Тернопільська область |
Alma Mater | Гімназія товариства «Рідна Школа» |
Псевдо | «Єфрем», «Корнило» |
Військова служба | |
Приналежність |
![]() |
Вид ЗС |
![]() ![]() |
Командування | |
референт СБ ОУН Дрогобицької області та Подільського краю | |
Життєпис ред.
Народився 2 січня 1920 року в місті Босковиці в Чехії.
Згодом разом з батьками повернувся до села Ступки на Тернопільщині. Початкову освіту здобув у Ступках, а в 1938 закінчив приватну українську гімназію товариства «Рідна школа» в Тернополі. Того ж року вступив на юридичний факультет Вільнюського університету ім. Стефана Баторія [1].
До ОУН приєднався ще під час навчання в гімназії.
Навесні 1939 року прибув до Львова на Конгрес українських студентів, однак був заарештований поліцією і просидів у львівській тюрмі до німецько-польської війни. Після радянської окупації вступає до Львівського університету, але швидко кидає навчання та переходить на територію, окуповану німцями.
У червні 1941 року учасник Похідних груп ОУН. Протягом 1942—1943 навчається у Львівському медичному інституті. Разом з братами Юрієм (1918—1946) — повітовий провідник СБ ОУН в Дрогобичі та Богданом (1927—1944) — повітовий референт пропаганди ОУН на Скалатщині активно долучається до підпільної діяльності.
З червня 1944 року призначений референтом Служби безпеки Дрогобицької області, а з липня 1945 року очолює СБ ОУН Подільського краю. Упродовж двох років він проводив діяльність на території Тернопільської, Хмельницької та Вінницької областей.
Внаслідок проведення т. зв. чекістсько-військової операції, силами 4-ох рот зі складу 86-го стрілецького полку та двох полкових шкіл 65 дивізії внутрішніх військ МДБ Ураїнського округу, вздовж річки Стрипа в трикутнику між селами Купчинці, Ішків і Багатківці, були оточені і в результаті кількаденних боїв 29 червня—1 липня 1947 року героїчно загинули 15 підпільників серед них Мирослав Вовк [2],[3].
Пам'ять ред.
- У День Незалежності України, 24 серпня 2012, у рідному селі Ступках Тернопільського району урочисто відкрито і освячено пам'ятник українським героям — братам Богданові, Мирославу та Юрію Вовкам (архітектор Д. Чепіль)[4]
- Трагічні події останніх днів життя Мирослава Вовка, як провідника "Корнила", описані у романі Василя Шкляра «Троща».
Див. також ред.
Примітки ред.
- ↑ Літопис УПА. Том 11. Тернопільщина. Список упавших героїв української революції. — Торонто : Вид. Літопис УПА, 1985. — С. 19—20.
- ↑ Савак Богдан, голова Козівської районної організації «Меморіал» імені Василя Стуса (с. Денисів) Зрада, яку не можна оправдати
- ↑ 1 липня загинув референт СБ Крайового проводу “Поділля” Вовк Мирослав
- ↑ Богданюк Тарас. І постали герої в граніті…. Архів оригіналу за 28 грудня 2012. Процитовано 22 квітня 2013.
Література ред.
- Літопис УПА. Том 11. Тернопільщина. Список упавших героїв української революції. — Торонто : Вид. Літопис УПА, 1985. — С. 19—20.
- Літопис УПА. Нова серія. Том 20. Воєнна округа УПА "Лисоня" 1943-1952. — Київ - Торонто : Вид. Літопис УПА, 2012. - С. 689.
- Мірчук П. Нарис історії ОУН 1920—1939 роки. — К. : Українська Видавнича Спілка, 2007. — 1006 с. — ISBN 966-410-001-3.
- Ханас М., Хома В. Вовк Мирослав Михайлович // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 291. — ISBN 966-528-197-6.